УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/3547/21 Головуючий у 1-й інст. Зосименко О. М. 
Категорія 96 Доповідач Миніч Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого – судді: Миніч Т.І. 
суддів:                          Трояновської Г.С., 
Талько О.Б. 
секретаря
судового засідання Лісової Т.С. 
з участю заявників та представника заінтересованої особи 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 15 квітня 2021 року, постановлену під головуванням судді Зосименка О.М.,
у цивільній справі №295/3547/21 за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області, про встановлення статусу родинних відносин, -
в с т а н о в и в:

У березні 2021 року представник заявників звернувся до суду першої інстанції із заявою та просив встановити, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 її повнолітні сини ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та її повнолітня донька ОСОБА_3 , відповідно до Сімейного кодексу України мали статус членів сім`ї ОСОБА_4 .
Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 15 квітня 2021 року заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , заінтересована особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області, про встановлення статусу родинних відносин - залишено без розгляду. 
У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 – ОСОБА_6 просить вказану ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. На думку апелянта, ухвала суду першої інстанції незаконна та необґрунтована, постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Висновки суду, на думку апелянта, є помилковими, оскільки у даному випадку відсутній спір про право, який має вирішуватися в порядку позовного провадження. Так, п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України визначено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (у даному випадку – встановлення заявникам статусу членів сім`ї ОСОБА_4 ) розглядаються саме в окремому провадженні (а не в позовному).
Таким чином, встановлення заявникам статусу членів сім`ї ОСОБА_4 матиме юридичне значення, а саме – рішення суду про установлення статусу члена сім`ї в сукупності з іншими документами, перелік яких визначено п.7 Порядку, є підставою для призначення заявникам страхової виплати, визначеної п.3 Порядку, а обов`зок призначення вказаної страхової виплати покладено на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Житомирській області.
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що встановлення факту родинних відносин, а саме статусу членів сім`ї померлої заявникам необхідно для отримання страхової виплати, та у заявників з Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області фактично виник спір з приводу виплати через недоведеність статусу члена сім`ї померлої особи.
Проте, погодитися з висновками суду неможливо, оскільки вони зроблені передчасно, без належного з`ясування обставин справи.
Так, з матеріалів справи вбачається, що у заяві, поданій представником заявників до Богунського районного суду м.Житомира, зазначено, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 її повнолітні сини ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та її повнолітня донька ОСОБА_3 , відповідно до Сімейного кодексу України мали статус членів сім`ї ОСОБА_4 , оскільки проживали однією сім`єю.
Зміст заяви також свідчить про те, що після отримання Акту за формою Н-1/П від 15.12.2020 заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області за наданням роз`яснення щодо переліку документів, які необхідно подати для отримання страхової виплати, передбаченої пунктом 3 Порядку. В усній формі їм було роз`яснено, що вони повнолітні, і не є членами сім`ї померлої. На підтвердження цих обставин може бути надано рішення суду про такий статус.
Встановлення такого факту необхідно для подання документів на отримання ними страхової виплати після смерті їх матері.
Так, відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Питання щодо надання страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2 врегульовані «Порядком здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою распіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та визначення їх розмірів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 р. № 498 (далі-Порядок) (із змінами станом на 17.06.2020).
Відповідно до п.3 Порядку у разі смерті медичного працівника, що настала внаслідок його інфікування гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, членам сім`ї, батькам, утриманцям померлого медичного працівника (далі - особи, які мають право на виплату) проводиться виплата в розмірі 750-кратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року.
Члени сім`ї та батьки померлого медичного працівника визначаються відповідно до Сімейного кодексу України.
Ст. 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки
Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 31 березня 2020 року у справі №205/4245/17 (провадження №61-17628св19). 
У разі відсутності документів, що підтверджують належність до складу сім`ї померлого медичного працівника або перебування на його утриманні, статус члена сім`ї або факт утримання встановлюється в судовому порядку.
Страхова виплата, передбачена пунктом 3 Порядку (далі - одноразова допомога), призначається і виплачується органами Фонду разово, в рівних частинах особам, які мають право на виплату, протягом одного місяця з дня виникнення права на одноразову допомогу.
Факт смерті медичного працівника з причин, пов`язаних з інфікуванням медичного працівника гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, встановлюється комісією із спеціального розслідування, що проводиться відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 337 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 34, ст. 1217), та оформляється актом розслідування нещасного випадку за встановленою формою.
Відповідно до п.7 Порядку для отримання одноразової допомоги особи, які мають право на виплату, звертаються до органу Фонду за зареєстрованим місцем проживання/перебування померлого медичного працівника та подають:
1) заяви кожної особи, яка має право на виплату, або уповноваженого представника про призначення одноразової допомоги із зазначенням інформації про неотримання виплати в іншому органі Фонду за формою, затвердженою виконавчою дирекцією Фонду (за малолітніх або неповнолітніх осіб заяву подає один із батьків або опікун чи піклувальник);
2) копію свідоцтва про смерть медичного працівника (із пред`явленням оригіналу);
3) копії паспорта громадянина України та реєстраційних номерів облікової картки платника податків із пред`явленням оригіналів (копії засвідчуються підписом працівника органу Фонду);
4) копію свідоцтва про народження медичного працівника (у разі виплати грошової допомоги батькам медичного працівника);
5) копію свідоцтва про шлюб (у разі виплати грошової допомоги дружині (чоловікові) медичного працівника);
6) копію свідоцтва про народження дитини (дітей) або відповідне рішення суду (у разі виплати грошової допомоги дитині);
7) примірник акта розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії за встановленою формою;
8) рішення суду про встановлення факту нещасного випадку, факту перебування на утриманні, утримання із заробітної плати (доходу) аліментів, установлення статусу члена сім`ї (за наявності рішення суду з цих питань);
9) довідку роботодавця про утримання із заробітної плати (доходу) померлого медичного працівника на користь особи, яка має право на утримання, аліментів відповідно до закону або рішення суду (у разі такого утримання);
10) інформацію про рахунки, відкриті в банківських установах для перерахування коштів.
Якщо одна із осіб, які мають право на виплату, відмовляється від отримання одноразової допомоги, грошова частка цієї особи розподіляється між іншими особами, які мають право на таку виплату. Заява про відмову від отримання одноразової допомоги повинна бути нотаріально засвідчена в установленому законодавством порядку.
Тобто, одним із документів, передбачених вказаним переліком, є рішення суду про встановлення статусу члена сім`ї.
 Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч.4 ст. 315 ЦПК України).
 В даному випадку суд не врахував, що за правилами позовного провадження розглядаються судами справи про виплату страхових сум, якщо особа звертається до страховика (Фонду) із заявою, щодо якої страховиком (Фондом) може бути прийняте рішення як про виплату, так і про відмову у страховій виплаті. Стаття 39 Закону України “Про захист населення від інфекційних хвороб” містить імперативну норму, згідно якої Фонд позбавлений права на відмову у здійсненні страхової виплати, а в разі настання смерті медичного працівника страхова виплата призначається і виплачується разово та в рівних частинах членам сім`ї, батькам та утриманцям померлого працівника, тобто всім особам, визначеним відповідно до Сімейного кодексу України. 
В даному випадку дорослі діти померлого медичного працівника звернулися до суду за правилами окремого провадження, оскільки виникнення можливості звернутися із заявою до Фонду залежить від доведення певних фактів, які не пов`язані із спором про право. Будь-яких вимог майнового характеру ними не заявлено.
Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
В даному випадку між заявниками – особами, які претендують на страхову виплату, відсутні будь-які суперечності, конфлікти, протиборства, спори, адже кожна з трьох осіб може, згідно ст. 39 вищевказаного Закону, бути членами сім`ї померлого від коронавірусної хвороби (COVID-19) незалежно одна від одної подати до Фонду заяву про страхову виплату, і страхова виплата буде призначена й виплачена через імперативність наведеної норми й відсутність у Фонду дискреційних повноважень у питанні здійснення страхової виплати. Тому зазначені особи не перешкоджають одна одній у реалізації такого права кожної з них. Отже, в даній справі спір про право відсутній.
Фонд залучений до участі у справі в якості заінтересованої особи та не позбавлений права висловити свою думку щодо розгляду справи по суті, а у випадку незгоди з рішенням суду – оскаржити його в установленому законом порядку.
За наведених обставин суд першої інстанції помилково вважав, що в даному випадку існує спір про право, який має вирішуватися за правилами позовного провадження, а тому передчасно ухвалив про залишення заяви без розгляду.
У зв`язку з наведеним суд апеляційної інстанції вважає, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 379 ЦПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст.367,368,376,379,381-384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 15 квітня 2021 року скасувати.
Справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області, про встановлення статусу родинних відносин направити до Богунського районного суду м.Житомира для продовження її розгляду по суті.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бутиоскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Головуючий: Судді:

Повний текст постанови складений 03.06.2021 року.