ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/4468/20                                                                                       Суддя першої інстанції: Клопот С.Л.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  14 квітня 2021 року                                                                                      м. Київ
          
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          судді-доповідача                        - Горяйнова  А.М.,
          суддів                                            - Костюк Л.О. та Чаку Є.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року, яке проголошене о 15 год. 18 хв. та складене у повному обсязі 26 листопада 2020 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій і бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому, з урахуванням уточнень, просив:
-          визнати протиправними дії і бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії починаючи з 17 вересня 2020 року з її збільшенням на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу роботи;
          -          зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити збільшення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» шляхом перерахунку пенсії відповідно до ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на 1 % заробітку, що був розрахований при визначенні розміру пенсії, за кожний рік роботи понад 20 років стажу, але не вище 75 % цього заробітку, починаючи з 17 вересня 2017 року;
          -          зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області виплатити різницю між нарахованою зі збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад 20 років стажу роботи відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і отриманою пенсією за час недоплати, починаючи з 17 вересня 2020 року.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року у задоволенні вказаного адміністративного позову було відмовлено. 
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права. Скаржник вказує на те, що наявність у нього статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорія 4 підтверджується довідкою виконавчого комітету Козелецької селищної ради № 11/482 від 16 вересня 2020 року. Позивач наголошує на тому, що відсутність посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи не була визначена відповідачем як підстава для відмови у задоволенні заяви про перерахунок пенсії. Також відповідач зазначив, що рішення суду першої інстанції не узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, що викладена в постанові від 25 лютого 2020 року у справі № 344/9747/17. 
Відзив на апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від позивача не надходив. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року - без змін, виходячи з такого.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено та сторонами справи не заперечується, що позивач з 21 серпня 2014 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням пільг, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 
Листом від 25 вересня 2020 року № 2500-0331-8/36473 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відмовило у задоволенні вказаної заяви з тих підстав, що проводити перерахунок пенсії згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» недоцільно. Проведення такого перерахунку призведе до зменшення розміру пенсії, яку ОСОБА_1 отримував на час звернення із заявою про проведення відповідного перерахунку. 
Не погоджуючись із такими діями Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом. 
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було перевірено доцільність обчислення пенсії за правилами ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та встановлено, що відповідно до наданих документів при розрахунку за двоскладовою формулою пенсія позивача становитиме 2100 грн 00 коп., що суттєво менше ніж пенсія за віком, яка становить 3111 грн 39 коп.
Також суд першої інстанції встановив, що у позивача відсутнє посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи», яке б підтверджувало його статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи та надавало б право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 
Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи. 
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набув чинності з 01 січня 2004 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 27 вказаного Закону за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом. 
Позивач зазначає, що має право на перерахунок пенсії за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням ч. 2 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Вказана норма права передбачає, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку у разі призначення пенсії на умовах ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Першочергово колегія суддів вважає необхідним перевірити наявність у ОСОБА_1 права на перерахунок пенсії за правилами, що визначені ч. 2 ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 
Зі змісту цієї норми вбачається, що вона поширюється на громадяни, віднесених до категорій 1, 2, 3, 4  осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. 
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. 
Посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. 
Суд першої інстанції встановив і позивач не заперечує, що посвідчення, передбачене ч. 3 ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ОСОБА_1 не видавалося. 
Натомість позивач вважає, що наявність у нього спеціального статусу, який дає право на перерахунок пенсії за правилами ч. 2 ст. 67 вказаного Закону, підтверджується довідкою виконавчого комітету Козелецької селищної ради № 11/482 від 16 вересня 2020 року. 
Згідно з вказаною довідкою ОСОБА_1 у період з 26 квітня 1986 року по 31 серпня 1990 року постійно проживав у селі Патюти Козелецького району Чернігівської області, яке до 31 грудня 2014 року відносилося до 4 зони посиленого радіоекологічного контролю. 
Надаючи оцінку зазначеним доводам позивача, колегія суддів враховує, що згідно з ч. 3 ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.
У свою чергу ч. 4 ст. 65 вказаного Закону передбачає, що видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.
Відтак, довідка виконавчого комітету Козелецької селищної ради № 11/482 від 16 вересня 2020 року є документом, на підставі якого спеціально уповноваженим органом позивачу може бути видане посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи». 
Саме вказане посвідчення є документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та надає йому право на користування пільгами, встановленими Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 
Колегія суддів наголошує на тому, що наявність чи відсутність підстав для встановлення ОСОБА_1 статусу особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи не належить до компетенції Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, а також не є предметом цього спору. 
Визначальним для відповідача при розгляді заяви про перерахунок пенсії та для суду під час розгляду справи є саме наявність у позивача документа, виданого уповноваженим органом, який підтверджує його статус як постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи категорій 1, 2, 3, 4. 
Враховуючи відсутність у ОСОБА_1 документа, передбаченого ч. 4 ст. 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», колегія суддів не вбачає підстав для перерахунку його пенсії за правилами, що передбачені ч. 2 ст. 56 вказаного Закону.
Доводи позивача про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відмовило у проведенні перерахунку пенсії з підстав, які не пов`язані з відсутністю посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи», колегія суддів вважає необґрунтованими. 
Зі змісту листа від 25 вересня 2020 року № 2500-0331-8/36473 вбачається, що відповідач аналізував можливість перерахунку пенсії позивача за періоди страхового стажу, що передували набранню чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виходячи із тих документів, які були приєднані до матеріалів справи. На підставі таких документів Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області прийшло до висновку, що пенсію за такі періоди може бути розраховано за правилами, що встановлені Законом України «Про пенсійне забезпечення». 
Можливість перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідачем не розглядалася з огляду на обсяг документів, які є в матеріалах його пенсійної справи. Посвідчення «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» в пенсійній справі позивача відсутнє. 
Як раніше зазначалося, відповідач встановив, що у разі розрахунку пенсії за правилами ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення» розмір суми, що належатиме до виплати позивачу, істотно зменшиться. 
Колегія суддів враховує, що позивач не заперечує проти вказаного висновку і наполягає на перерахунку пенсії за періоди страхового стажу, набутого до 01 січня 2004 року саме відповідно до  Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а не Закону України «Про пенсійне забезпечення». 
Разом з тим судом не встановлено підстав для перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосуванням ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». 
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . 
Посилання позивача на правову позицію Верховного Суду у справі № 344/9747/17 як на підставу для задоволення адміністративного позову колегія суддів вважає необґрунтованими, адже у межах вказаної справи суд касаційної інстанції вирішував спір про перерахунок пенсії особі, якій у встановленому законом порядку присвоєно статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, категорія 2. 
Отже, доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 24 листопада 2020 року, та не можуть бути підставами для його скасування. 
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -       
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

          Суддя-доповідач                                                                       А.М. Горяйнов                                                                 

Судді                                                                                            Л.О. Костюк 

                                                                                                    Є.В. Чаку