У Х В А Л А
 
11 травня 2021 року
м. Київ
 
Справа № 452/2234/17
Провадження № 14-81зц21
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
 
судді-доповідача Ситнік О. М.,
суддів Британчука В. В., Гриціва М. І., Єленіної Ж. М., Катеринчук Л. Й., Князєва В. С., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Пророка В. В., Рогач Л. І., Сімоненко В. М., Ткача І. В.
перевірила касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного суду від 30 січня                  2020 року у складі колегії суддів Копняк С. М., Бойко С. М., Ніткевича А. В. та постанову Верховного Суду від 28 грудня 2020 року у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Жданової В. С.,               Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_2 до Чайковицької сільської ради Самбірського району Львівської області, ОСОБА_4 про визнання права власності, визнання недійсним рішення виконкому та визнання заповіту нікчемним і
ВСТАНОВИЛА:
У серпні 2017 року ОСОБА_3 , ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до Чайковицької сільської ради Самбірського району Львівської області (далі  - Чайковицька сільська рада), ОСОБА_4 , у якому, з урахуванням уточнень, просили:
- визнати недійсним рішення виконавчого комітету Чайковицької сільської ради від 25 жовтня 2007  року № 87 про оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 ; 
- визнати заповіт ОСОБА_5 , посвідчений Чайковицькою сільською радою 11 червня 2001 року на користь ОСОБА_4 щодо спірного житлового будинку АДРЕСА_1 нікчемним;
- визнати за ними право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .
23 березня 2018 року рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області позов ОСОБА_3 , ОСОБА_1 задоволено. Визнано рішення виконавчого комітету Чайковицької сільської ради від 25 жовтня 2007 року               № 87 про оформлення права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за                       ОСОБА_5 недійсним. Визнано заповіт ОСОБА_5 , посвідчений Чайковицькою сільською радою 11 червня 2001  року на користь                     ОСОБА_4 щодо спірного житлового будинку АДРЕСА_1 нікчемним. Визнано за ОСОБА_3 , ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями (садибу) АДРЕСА_1 . Вирішено питання про розподіл судових витрат.
30 січня 2020 року постановою Львівського апеляційного суду  апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено. Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 березня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
25 лютого 2020 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Львівського апеляційного суду від 30 січня 2020 року, у якій просили скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 23 березня 2018 року.
28 грудня 2020 року постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Львівського апеляційного суду від 30 січня 2020 року - без змін.
У березні 2021 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулися до Верховного Суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного суду від 30 січня 2020 року та постанови Верховного Суду від 28 грудня 2020 року з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 423 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України).
02 квітня 2021 року ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду заяву  ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного суду від 30 січня 2020 рокута постанови Верховного Суду від    28 грудня 2020 року повернуто заявникам.
30 квітня 2021 року до Великої Палати Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 , ОСОБА_2  на постанову Львівського апеляційного суду від 30 січня 2020 рокута постанову колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28 грудня 2020 року, у якій заявники просять скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з таких підстав.
Відповідно до частини другої статті 6 і частини другої статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із частиною першою статті 36, пунктами 1, 5 частини другої                 статті 37 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції. У складі Верховного Суду діють, зокрема, Касаційний цивільний суд і Велика Палата Верховного Суду.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 45 цього Закону Велика Палата Верховного Суду у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.
Судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд, що передбачено у статті 388 ЦПК України.
Право на касаційне оскарження та судові рішення, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, визначено у статті 389  ЦПК України.
Порядок подання касаційної скарги врегульовано в ЦПК України. Зокрема, у частині першій статті 391 ЦПК України закріплено, що касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду.
Відповідно до змісту статей 393, 394 ЦПК України повноваженнями прийняти касаційну скаргу та відкрити касаційне провадження наділений Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду. Відкриття касаційного провадження передбачає перевірку правильності оформлення касаційної скарги та дотримання порядку її подання, у тому числі сплату судового збору та дотримання строків на касаційне оскарження.
Порядок передачі справи до Великої Палати Верховного Суду передбачено в частинах третій - шостій статті 403 ЦПК України. При цьому саму норму наведено в параграфі 3 глави 2 розділу V «Касаційний розгляд» ЦПК України. У ній встановлено, що після відкриття касаційного провадження, підготовки справи до касаційного розгляду та попереднього розгляду справи до Великої Палати Верховного Суду передається відповідна цивільна справа.
Зі змісту касаційної скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2  убачається, що заявники не погоджуються з постановою Львівського апеляційного суду від 30 січня 2020 рокута постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28 грудня 2020 року у справі № 452/2234/17, та просять Велику Палату Верховного Суду скасувати вказані судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
При цьому питання прийняття касаційної скарги, відкриття касаційного провадження і передачі справи до Великої Палати Верховного Суду віднесено до повноважень Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
Звернення з касаційною скаргою до Великої Палати Верховного Суду не свідчить про те, що питання про її прийняття та відкриття касаційного провадження має вирішувати Велика Палата Верховного Суду без урахування порядку, передбаченого ЦПК України.
Касаційна скарга  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного суду від 30 січня 2020 року вже була предметом розгляду Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який касаційну скаргу залишив без задоволення, а постанову Львівського апеляційного суду від               30 січня 2020 року - без змін.
Чинний процесуальний закон не передбачає можливості перегляду Великою Палатою Верховного Суду судових рішень Касаційного цивільного суду (окрім перегляду судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами відповідно до глави 3 розділу V ЦПК України) та самостійного вирішення питання про передачу їй на розгляд цивільної справи за межами повноважень, передбачених ЦПК України.
Оскільки постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28 грудня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Львівського апеляційного суду від 30 січня 2020 року - без змін, а Велика Палата Верховного Суду відповідно до норм чинного ЦПК України не наділена повноваженнями здійснювати перегляд такої постанови суду касаційної інстанції та вирішувати питання про передачу справи їй на розгляд, то підстави для прийняття цієї касаційної скарги до розгляду відсутні.
За таких обставин Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для прийняття касаційної скарги до розгляду та повертає її заявникам.
Керуючись статтями 388, 391, 393, 394, 403 ЦПК України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
У прийнятті касаційної скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на постанову Львівського апеляційного суду від 30 січня                  2020 року та постанову колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28 грудня 2020 року в цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_2 до Чайковицької сільської ради Самбірського району Львівської області, ОСОБА_4 про визнання права власності, визнання недійсним рішення виконкому та визнання заповіту нікчемним- відмовити та повернути її заявникамразом з доданими до заяви матеріалами.
Учасникам справи надіслати копії цієї ухвали до відома.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                     О. М. Ситнік
Судді:                                           В. В. Британчук                                 Л. М. Лобойко
      М. І. Гриців                                        К. М. Пільков
      Ж. М. Єленіна                                    О. Б. Прокопенко
      Л. Й. Катеринчук                               В. В. Пророк
                 В. С. Князєв                                        Л. І. Рогач  
      Г. Р. Крет                                             В. М. Сімоненко
                                                                   І. В. Ткач