Справа № 438/1772/20                                         Головуючий у 1 інстанції: Слиш А.Т. 
Провадження № 33/811/359/21                                 Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       28 квітня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі захисника ОСОБА_1 - адвоката Романського С.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Бориславського міського суду Львівської області від 23 лютого 2021 року, 
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення:
- за ч.1 ст.130 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік;
- за ст. 124 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 340 гривень;
- за ст. 122-4 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 255 гривень.
В порядку ч.2 ст.36 КУпАП накладено на ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн.
Згідно постанови, 05 грудня 2020 року о 20 год. 30 хв. в м. Борислав по вул. Коваліва, гр. ОСОБА_1 керував автомобілем АЗЛК 2141201 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім цього, 05 грудня 2020 року о 20 год. 30 хв. в м. Борислав по вул. Коваліва, гр. ОСОБА_1 керуючи автомобілем АЗЛК 2141201 д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відволікся від керування цим т.з. у дорозі, внаслідок чого скоїв наїзд на припаркований автомобіль Toyota Avensis д.н.з. НОМЕР_2 , який стояв по вул. Коваліва, 30. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п.2.3б ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП. Потерпілим даного ДТП є ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .
Також, 05 грудня 2020 року о 20 год. 30 хв. в м.Борислав по вул. Коваліва, гр. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем АЗЛК 2141201 д.н.з. НОМЕР_1 , залишив місце ДТП до якої він був причетний, чим порушив вимоги п. 2.10 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати таку та прийняти нову постанову, якою: повернути до Відділення Поліції №1 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області матеріали даної адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.124 та ст.122-4 КУпАП - для належного оформлення та на доопрацювання, або - на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у даній справ №438/1772/20 про притягнення, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ст.124 та ст.122-4 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративні:- правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 та ст.122-4 КУпАП.
Вважає дану постанову незаконною необґрунтованою, оскільки суд першої інстанції при її прийнятті грубо порушив вимоги норми КУпАП, а також грубо порушив та не врахував п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14.
Всупереч вимогам ст.278 та ст.256 КУпАП, та незважаючи на викладене в письмових поясненнях від 10.02.2021 та в письмових додаткових поясненнях від 19.02.2021 його захисника - адвоката Романського С.І., суд першої інстанції при підготовці до розгляду даної справи не вирішив чи правильно складено протоколи про адміністративні правопорушення. 
На його думку, жоден із зазначених судом першої інстанції в оскаржуваній постанові доказів і даних не свідчить про наявність у його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП.
Стверджує, що він не вчиняв 05.12.2020 о 20 год. 30 хв. жодного адміністративного правопорушення, що ставиться йому у провину, вину не визнає і не визнавав.
Окрім цього, вважає, що працівники поліції порушили порядок проведення особи на огляд алкогольного сп`яніння, оскільки його транспортний засіб не зупиняли і свідків при пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння та при складенні матеріалів не було. Пояснення вказаних у протоколі свідків сфальсифіковані та незаконні. 
Також, перед початком проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, ніхто з поліцейських Бориславського ВП не проінформував його про порядок застосування спеціального технічного засобу «Драгер 6820», а також ними не було роз`яснено права та обов`язки, які передбачені ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст.251 КУпАП до адміністративних матеріалів не додано і такі в матеріалах даної справи відсутні.
Звертає увагу, що на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції відсутня фіксація руху транспортного засобу марки АЗЛК 2141201 н.з. НОМЕР_1 05.12.2020 в м.Бориславі по вул.Коваліва, під керуванням ОСОБА_1 та його зупинки, а також момент наїзду на припаркований автомобіль TOYOTA AVENSIS н.з. НОМЕР_3 та момент залишення ним місця ДТП, а також факт відмови від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння.
Також відсутній запис про тимчасове затримання транспортного засобу та про відсторонення його від керування цим транспортним засобом, та направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння.
Тому, даним відеозаписом не можливо підтвердити обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №080164 від 05.12.2020.
       Щодо відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та щодо безпідставності і незаконності визнання Бориславським міським судом Львівської області його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП звертає увагу на наступне.
       Окрім вищенаведеного, на його думку, схема ДТП складена працівниками поліції з порушенням норм чинного законодавства, тому не може бути належним та допустимим доказом у даній справі. А інші зібрані матеріали не відповідають фактичним обставинам справи.
Щодо відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП та щодо безпідставності і незаконності визнання Бориславським міським судом Львівської області його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, вважає, що на нього поширюється принцип презумпції невинуватості, оскільки його винуватість у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП не доведена у встановленому порядку достатніми, допустимими і належними доказами.
ОСОБА_1 28.04.2021 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, однак подав заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, проте за участі його захисника - адвоката Романського С.І., вимоги апеляційної скарги підтримав та просив таку задовольнити. За наведених підстав апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .
Заслухавши виступ адвоката Романського С.І. на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи №438/1772/20, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП суддя повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.
Так висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 та ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи. 
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про доведеність вини у скоєному, і апеляційним судом оцінюються як форма захисту.
Не знайшли свого підтвердження доводи наведені в апеляційній скарзі щодо порушень працівниками поліції вимог ст.256 КУпАП при складенні протоколів про адміністративні правопорушення, а також порушення норм чинного законодавства щодо складення схеми місця ДТП. 
Щодо доводів апеляційної скарги, в тій частині, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, що транспортний засіб ОСОБА_1 не зупиняли, та відсутності свідків при пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і складенні протоколу про адміністративне правопорушення, то такі спростовуються наявними у матеріалах справи доказами. Зокрема, рапортами працівників поліції (а.с.9-11), які пояснили, що здійснили виїзд по телефонному повідомленні громадянина ОСОБА_2 , про те, що водій автомобіля Москвич д.н.з. НОМЕР_1 здійснив ДТП із його автомобілем, марки Тойота, д.н.з. НОМЕР_4 , та намагається втекти. Приїхавши на місце події, було встановлено водія автомобіля АЗЛК 2142201 д.н.з. НОМЕР_1 , яким виявився гр. ОСОБА_1 , який на момент прибуття екіпажу поліції покинув місце ДТП, та проїхав близько 300 метрів, до свого будинку №49 по вул.Коваліва, та знаходився в своєму автомобілі, де його втечі перешкоджав ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_1 . Від водія ОСОБА_1 доносився різкий запах алкоголю із ротової порожнини, він ходив хитаючись і падав, у нього була порушена мова та координація рухів. Пред`явити документи водія ОСОБА_1 відмовився, а також відмовився пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру та у медичному закладі.
Наведені вище дані, також підтверджуються письмовими поясненнями свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с.7-8) та відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції (а.с.17).
Поряд з цим, покликання апелянта на ті обставини, що не було проведено огляд ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу, не проінформовано його про порядок застосування технічного засобу «Драгер 6820», є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проведення будь-якого огляду, отже у працівників поліції не було такого обов`язку.
Поряд з цим, безпідставними є доводи апеляційної скарги в частині не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, та не затримання транспортного його засобу, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тобто відстороненню підлягають особи на час проведення огляду на стан сп`яніння, з метою встановлення перебування особи у стані того чи іншого сп`яніння, однак останній відмовився від будь якого огляду на стан алкогольного сп`яніння, перебував поблизу свого місця проживання, тому потреби у такому відстороненні та затриманні його транспортного засобу не було.
Отже, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.122, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП.
Адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за більш серйозне правопорушення з числа вчинених та є безальтернативною.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 
   постановив: 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Бориславського міського суду Львівської області від 23 лютого 2021 року, про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення - без змін.
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                        Партика І.В.