ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/15603/20                Головуючий суддя І інстанції Шаренко С. Л.
Провадження № 22-ц/818/3041/21        Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: за заповітом
П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021року                                                        м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого                                        Яцини В.Б.
суддів колегії                                        Бурлака І.В., Хорошевського О.М.,
за участю секретаря судового засідання        Семикрас О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Черняка Артура Львовича на рішення Київського районного суду м. Харкова від 25 січня 2021 року, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради та просив визначити йому додатковий строк 3 (три) місяці, що починається з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його баба – ОСОБА_2 , якій належала Ѕ частка квартири АДРЕСА_1 . Крім того, його баба прийняла спадщину та стала власницею ще ј частки вказаної квартири після смерті свого сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є його батьком та після смерті якого він також прийняв спадщину та став власником ј частки квартири по АДРЕСА_2 . 
Зазначає, що після смерті баби він не звернувся у встановлений законом 6 місячний термін з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, а саме: з 28.12.2018 по 16.03.2019 він знаходився на лікарняному з діагнозом: закритий перелом правої п`яткової кістки, вказану травму він отримав 29.11.2018. В результаті травми йому призначено лікування із застосуванням гіпсової пов`язки. Після виходу з лікарняного він приступив до роботи. У період з 01.10.2018 по 21.06.2019 він працював в ТОВ «НВФ СОЮЗ – КАДУЦЕЙ» на посаді Інженером зв`язку 2-ї категорії. З 18.03.2019 по 03.06.2019 він перебував у службовому відрядженні поза межами Харківської області. 01.04.2020 Четвертою Харківською міською державною нотаріальною конторою була винесена постанова, якою відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті його баби, у зв`язку з тим, що на момент смерті він не був прописаний разом з спадкодавцем та не подав заяву про прийняття спадщини.
Харківська міська рада відзив на позов заперечувала проти задоволення позову з тих підстав, що позивач після смерті ОСОБА_2 , повинен був звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття 29.05.2019, проте звернувся лише 01.04.2020, отже він вважається таким, що не прийняв спадщину. 
Також відповідач зазначає, що предметом доказування у даній справі є встановлення наявності чи відсутності поважних причин пропуску строку на подання заяви нотаріуса про прийняття спадщини, при цьому поважними є причини, пов`язанні з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для вчинення цих дій. Однак, вказані у позовній заяві причини пропуску строку звернення позивача до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не пов`язанні з об`єктивними, непереборними та істотним труднощами, а тому не можуть бути поважними. 
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25 січня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким його позов задовольнити.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом не надано належної оцінки тому факту, що позивач значний час перебував на лікарняному, та був позбавлений можливості пересуватися, потім знаходився у відрядження у Луганській та Донецький області, що унеможливило надіслання кореспонденції до нотаріуса поштою.
Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача Демент`єва В.І., перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Вказаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.
       Судом першої інстанції встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача, ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по міста Харкова Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 237. (а.с. 12).
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, до спадкового майна якої входила Ѕ частки у праві спільної власності на квартиру АДРЕСА_3 . Спадкоємцями після його смерті були, позивач ОСОБА_1 та його баба, ОСОБА_2 , по ј вказаної квартири. (а.с. 14-18). Право власності на вказані частки спадкоємцями зареєстровані у встановленому законом порядку.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис 17723. (а.с 13).
Відповідно до копії спадкової справи № 325/2020 після смерті ОСОБА_2 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ѕ частки квартири АДРЕСА_3 звернувся 01.04.2020 року позивач, ОСОБА_1 . 
Постановою державного нотаріуса Четвертої Харківської міської державної нотаріальної контори м. Харків Козелько Т.М. відмовлено позивачу, ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки на час відкриття спадщини позивач не був зареєстрований зі спадкодавцем та не подав заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем причини пропуску строку на звернення з заявою про прийняття спадщини не можуть вважатись об`єктивними та непереборними перешкодами. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
За правилами ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:
1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви;
2) ці обставини визнані судом поважними.
Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року (справа №6-1320цс17).
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.
При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема:
1) тривала хвороба спадкоємців;
2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна;
3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними;
4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України;
5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 24 Постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.
Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.
При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Відповідно до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у період з 28.12.2018 року по 16.03.2019 року перебував на амбулаторному лікуванні з приводу закритого перелому правої п`яткової кістки. Призначено лікування гіпсова пов`язка, яку знято 22.02.2019 року, тобто до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини. Під час лікування позивач знаходився на лікарняних листках з 23.12.2018 по 23.01.2019 року та з 24.04.2019 по 16.03.2019 року.(а.с.23).
Окрім цього, з довідки ТОВ «Науково-виробнича фірма Союз Кацудей» від 03.03.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 працював у ТОВ з 01.10..2018 по 21.06.2019 року та у період з 28.12.2018 по 16.03.2019 року перебував на лікарняному, а з 18.03.2019 року по 03.06.2019 року перебував у службових відрядження поза межами Харківської області (а.с.24).
Строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 з 29.11.2018 року по 30.05.2009 року.
Із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори Демент`єв В.І. звернувся 01.04.2020 року. 
Отже позивачем не наведено жодних поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та не надано доказів, які свідчать про наявність у нього об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подачі такої заяви в межах шестимісячного строку, коли він не знаходився на лікуванні, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини із значним перебігом строку для прийняття спадщини, на 11 місяців. 
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений без поважних причин.
Рішення суду є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Оскільки суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, апеляційна скарга відповідно до ст.375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду – залишенню без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Черняка Артура Львовича залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м.Харкова від 25 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення виготовлено 18 червня 2021 року.

Головуючий –                                                 В.Б. Яцина.

Судді -                                                                 І.В.Бурлака.

                                                                       О.М.Хорошевський.