Справа № 127/10176/20
Провадження № 22-ц/801/576/2021
Категорія: 63
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк К. П.
Доповідач:Ковальчук О. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року	Справа № 127/10176/20	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                Ковальчука О. В.,
суддів :                        Сала Т. Б., Якименко М. М., 
за участю секретаря Ліннік Я. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання недійсними рішень, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,
за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Вінницького міського суду Вінницької області, ухвалене у цій справі 03 грудня 2020 року в м. Вінниці суддею цього суду ОСОБА_2 , зі складанням його повного тексту 11 грудня 2020 року, 

В С Т А Н О В И В:

В травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі – військова частина НОМЕР_1 ) про визнання недійсними рішень, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди, мотивуючи його тим, що він проходив службу у вказаній військовій частині та рішенням житлово-побутової комісії від 16 січня 1998 року його, склад сім`ї якого три особи, поставлено на квартирний облік для отримання житлової площі і включено в списки позачерговиків, як переведеного по службі наказом № 159 від 12 серпня 1998 року. На той час позивач разом зі своєю сім`єю у складі трьох чоловік проживав та був зареєстрований у квартирі його батьків за адресою: АДРЕСА_1 . В цій квартирі, яка на праві власності належала матері позивача – ОСОБА_3 , окрім позивача, його дружини ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 1995 року народження, проживали також: його мати, його батько – ОСОБА_6 , його брат – ОСОБА_6 та його бабуся – ОСОБА_7 
01 жовтня 1999 року шлюб між позивачем та ОСОБА_4 розірвано.
З 28 травня 2005 року і до часу звернення до суду з цим позовом позивач був зареєстрований за місцезнаходженням військової частини НОМЕР_1 , а саме: АДРЕСА_2 .
04 вересня 2008 року ОСОБА_1 був звільнений з військової служби в запас за станом здоров`я. 
Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 26 грудня 2008 року ОСОБА_1 переведено до списку позачергового отримання житла відповідно до п. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 
Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 25 квітня 2012 року, у зв`язку з розірванням шлюбу, внесено зміни до квартирної справи ОСОБА_1 про кількість осіб, що перебувають на черзі. 
17 листопада 2017 року виконавчим комітетом Вінницької міської ради затверджено витяг з протоколу житлової комісії відповідача про постановку на квартирний облік за місцем роботи, зокрема і позивача, з правом позачергового отримання житлового приміщення.
Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 08 грудня 2017 року ОСОБА_1 знято з квартирного обліку у зв`язку із наявністю у нього квартири АДРЕСА_3 . 
28 грудня 2017 року виконавчим комітетом Вінницької міської ради затверджено витяг з протоколу житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 знято з квартирного обліку.
Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 23 квітня 2018 року позивача поновлено на квартирному обліку зі складом сім`ї одна особа у загальній черзі з 16 січня 1998 року та у списку осіб, що мають право на позачергове отримання жилого приміщення, як особа звільнена з військової служби за станом здоров`я.
Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 19 грудня 2019 року перенесено дату постановки на чергу ОСОБА_1 з 16 січня 1998 року на 01 квітня 2010 року, а у списках на позачергове отримання житлового приміщення – з 26 грудня 2008 року на 01 квітня 2010 року. Рішення обґрунтовано положеннями п. 17 «Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в УРСР» (надалі - Правила).
Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 28 травня 2020 року знято з квартирного обліку майора запасу ОСОБА_1 в тому числі у зв`язку з неправомірними діями службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік, відповідно до п. 5 ст. 40 Житлового кодексу Української РСР, п. п. 5, п. 26 Порядку.
Позивач вважає рішення відповідача від 08 грудня 2017 року, щодо зняття його з квартирного обліку незаконним, адже ОСОБА_1 не поліпшував свої житлові умови, жодного житла не придбавав. Власиком квартири, про яку йдеться в оскаржуваному рішенні, є його мати ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , а відтак у відповідача відсутні правові підстави для зняття позивача з обліку. 
В частині незаконності рішення відповідача від 19 грудня 2019 року позивач зазначає, що Правила не передбачають такої процедури, як зміна дати постановки громадянина на квартирний облік. Також вказує, що позивач не погіршував штучно свої житлові умови в 2005 році, адже квартира в якій він був зареєстрований та проживав до 2005 року належала його матері та була відчужена останньою, внаслідок чого ОСОБА_1 був змушений знятись з місця реєстрації у ній. Водночас, позивач звертає увагу на порушення відповідачем процедури прийняття рішень, а саме: не повідомлення ОСОБА_1 про дату і час засідання житлової комісії 08 грудня 2017 року та 19 грудня 2019 року. 
Крім того, позивач вважає незаконним рішення від 28 травня 2020 року, оскільки неправомірність дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік ОСОБА_1 не була встановлена жодним компетентним органом у передбаченому законом порядку, отже такий юридичний факт взагалі відсутній.
Внаслідок прийняття відповідачем протиправних рішень порушено право власності позивача, оскільки він досі не отримав житло, яким його зобов`язана забезпечити держава, що призвело до душевних страждань. 
Пославшись на викладене, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив суд визнати недійсним рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 16 від 08 грудня 2017 року, в частині прийнятого рішення про зняття з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 майора запасу ОСОБА_1 складом сім`ї одна особа; визнати недійсним рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 14 від 19 грудня 2019 року, в частині прийнятого рішення про зміну дати постановки на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 майора запасу ОСОБА_1 складом сім`ї одна особа, в тому числі в загальній черзі та у списку осіб, які користуються правом позачергового отримання жилих приміщень; визнати недійсним рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 6 від 28 травня 2020 року, в частині прийнятого рішення про зняття з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 майора запасу ОСОБА_1 складом сім`ї одна особа; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку громадян з 16 січня 1998 року та стягнути моральну шкоду в розмірі 90 000 грн. 
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2020 року позовні вимоги задоволено частково, скасовано і визнано незаконними у відповідних частинах: рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, оформлене протоколом № 16 від 08 грудня 2017 pоку, рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, оформлене протоколом № 14 від 19 грудня 2019 pоку, рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, оформлене протоколом № 6 від 28 травня 2020 pоку; зобов`язано відповідача поновити майора запасу ОСОБА_1 складом сім`ї одна особа на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 , та включити його до списку осіб, які користуються правом позачергового отримання житлових приміщень з датою постановки на облік у загальній черзі з 16 січня 1998 року та датою включення у список осіб, які користуються правом позачергового отримання житлових приміщень з 16 січня 1998 року. В решті позовних вимог відмовлено, вирішено питання розподілу судових витрат.
Не погодившись із ухваленим рішенням в частині визнання незаконним та скасування рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, оформлене протоколом № 6 від 28 травня 2020 pоку, відповідач, пославшись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати в цій частині та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні вказаної вимоги. 
У поданому на апеляційну скаргу відзиві позивач зазначив, що оскаржуване рішення вважає законним та обґрунтованим, а тому просить апеляційний суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Оскільки рішення суду оскаржується лише в частині вимог, які задоволено, тому, з огляду на положення ст. 367 ЦПК України, в іншій його частині не перевіряється.
Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 367 ЦПК України, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін з огляду на таке.
Статтею 375 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до послужного списку, ОСОБА_1 , складеного 07 вересня 2005 року, він з 01 серпня 1989 року проходив військову службу у Зюройних Силах України (а. с. 103-110, т.1).
08 травня 1993 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії НОМЕР_2 від 08 травня 1993 року (а. с. 99, т. 1).
Згідно свідоцтва про народження від 23 серпня 1996 року серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 98, т. 1).
03 листопада 1997 року ОСОБА_1 звернувся з рапортом до керівництва військової частини НОМЕР_1 , в якому просив зарахувати його на облік, як особу потребуючу поліпшення житлових умов із складом сім`ї 3 особи (дружина ОСОБА_4 , 1972 року народження та син ОСОБА_5 , 1995 року народження). В рапорті зазначив, що разом із сім`єю користується житловою площею, яка надана батьками, а саме однією кімнатою площею 14 кв. м. в кооперативній квартирі АДРЕСА_4 . У розділі рапорту «Право на пільги» зазначено «переведення по службі» (а. с. 89, т. 1).
10 січня 1998 року «ЖЕК № 13» видано довідку № 17 про те, що в квартирі АДРЕСА_4 , житловою площею 37,8 кв. м., власником особового рахунку якої є ОСОБА_3 , зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а. с. 92, т. 1).
12 січня 1998 року Обласним відділом комунального господарства «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентразації» видано довідку № 141 про те, що за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 будинковолодінь в м. Вінниця не зареєстровано (а. с. 90, т. 1).
13 січня 1998 року «ЖЕУ №10» видано довідку № 12 про те, що ОСОБА_4 зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_5 , житловою площею 43,8 кв. м., власником особового рахунку якої є ОСОБА_9 (а. с. 91, т. 1).
Відповідно до витягу з протоколу № 1 засідання житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 16 січня 1998 року ОСОБА_1 із складом сім`ї три особи поставлено на квартирний облік для отримання житлової площі і включено до списку позачерговиків, як переведеного по службі (а. с. 88, т. 1).
01 жовтня 1999 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 20 квітня 2004 року серія НОМЕР_4 (а. с. 73, т.1).
13 квітня 2004 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження від 30 квітня 2004 року серії НОМЕР_5 (а. с. 77, т. 1).
Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_6 ОСОБА_1 знятий з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_1 , 01 квітня 2005 року (а. с. 64-65, т. 1).
З 22 травня 2008 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , що належить військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 02 вересня 2017 року № 116 та довідкою Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради від 20 вересня 2017 року № 28681 (а. с. 62, 63, т. 1).
ОСОБА_1 та ОСОБА_11 є батьками ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 28 липня 2008 року серії НОМЕР_7 (а. с. 76, т. 1).
19 серпня 2008 року ОСОБА_1 звільнений з військової служби в запас по п. 63 п п. «В» (за станом здоров`я) «Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками Збройних Сил України» та 04 вересня 2008 року виключений із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 ВВ МВС України від 04 вересня 2008 року № 175 (а. с. 82, т. 1).
02 вересня 2008 року ОСОБА_1 звернувся до голови житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 із рапортом про включення його до списків на позачергове отримання житла, у зв`язку із звільненням з лав ВВ МВС України за станом здоров`я (а. с. 80, т. 1).
Відповідно до витягу з протоколу № 4 засідання житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 26 грудня 2008 року, ОСОБА_1 переведено до списку позачергового отримання житла відповідно до п. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (а. с. 79, т. 1).
09 квітня 2012 року ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою, в якій просив внести зміни в квартирну справу у зв`язку із розірванням шлюбу з ОСОБА_4 (а. с. 72, т. 1).
Згідно витягу з протоколу № 6 засідання житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 25 квітня 2012 року до квартирної справи ОСОБА_1 внесено зміни у зв`язку із розірванням шлюбу з ОСОБА_4 , склад сім`ї - один чоловік (а. с. 71, т. 1).
Відповідно до листа голови житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 01 грудня 2017 року № 50/08/30-2328 ОСОБА_1 запропоновано взяти участь у засіданні житлово-побутової комісії військової частини № 3008 08 грудня 2017 року о 14 год. 30 хв. по розгляду питання законності подальшого перебування на квартирному обліку (а. с. 48, т. 1). Доказів направлення такого листа ОСОБА_1 матеріали справи не містять.
З витягу з протоколу № 16 засідання житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 08 грудня 2017 року вбаачється, що ОСОБА_1 знято з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 у зв`язку із поліпшенням житлових умов на підставі п. 1 ст. 40 ЖК України та п. 26 «Правил». 
Вказане рішення мотивоване тим, що ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку у загальній черзі у складі одна особа з 16 січня 1998 року, у списку на позачергове отримання житла з 26 грудня 2008 року та має у приватній власності квартиру АДРЕСА_3 , житловою площею 37,6 кв. м. (інформаційна довідка № 99780321 від 09 жовтня 2017 року). Комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_1 забезпечений житловою площею у відповідності до вимог чинного законодавства (більше 7.8 кв. м. на одну особу), а тому відсутні правові підстави для перебування на квартирному обліку (а. с. 47, т. 1).
У інформаційній довідці з Державного реєстру іпотек № 99780321 від 09 жовтня 2017 року зазначено, що за пошуковим запитом « ОСОБА_1 » наявне обтяження «іпотека» з реєстраційним номером 4710904, зареєстрована 28 березня 2007 року приватним нотаріусом Плахотнюк О.В. на підставі іпотечного договору від 28 березня 2007 року № 1393, вчинене щодо квартири в АДРЕСА_6 . Боржником за основним зобов`язанням значиться ОСОБА_1 із розміром основного зобов`язання 12 000 доларів США, іпотекодержатель – ТОВ «Український промисловий банк», майнові поручителі – ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а. с. 54, т. 1).
Листом від 18 грудня 2017 року № 50/08/30-2478 військова частина НОМЕР_1 повідомила ОСОБА_1 про прийняте 08 грудня 2017 року рішення (а. с. 45, т. 1) та направила цей лист на адресу останнього, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з цифровим ідентифікатором 2100401720016 від 18 грудня 2017 року, яке в свою чергу не містить відмітку про вручення листа отримувачу (а. с. 49, т. 1).
Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 28 грудня 2017 року № 2989 затверджено витяг з протоколу засідання житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 , зокрема і про зняття з квартирного обліку згідно з додатком № 1, в якому міститься прізвище « ОСОБА_1 » в частині зняття з квартирного обліку у зв`язку із поліпшенням житлових умов (а. с. 46, зворот, т. 1).
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_8 від 04 квітня 2000 року, виданого Вінницьким виконкомом, квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (по Ѕ частки) на підставі рішення виконкому ВМР від 22 березня 2000 року № 297. Право власності зареєстроване в Комунальному підприємстві «ВОБТІ» 22 березня 2005 року (а. с. 43, зворот, т. 1).
28 березня 2007 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_3 та ОСОБА_6 укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого іпотека забезпечує вимоги іпотекодержателя за кредитним договором № 221 ФКВ-07від 28 березня 2007 року, укладеним між іпотекодержателем та ОСОБА_1 на суму 12 000 доларів США. Договір посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Плахотнюк О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1393 (а. с. 39-40, т. 1).
Листом від 19 грудня 2019 року № 50/08/29-3117 військова частина НОМЕР_1 повідомила ОСОБА_1 про те, що 19 грудня 2019 року відбудеться засідання житлово-побутової комісії, на якій буде розглянуто питання перенесення дати взяття позивача на квартирний облік. Лист містить відмітку про повідомлення ОСОБА_1 в телефонному режимі (а. с. 25, т. 1).
Відповідно до витягу з протоколу № 14 засідання житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 19 грудня 2019 року, комісією вирішено перенести дату постановки на квартирний облік ОСОБА_1 зі складом одна особа в загальній черзі з 16 січня 1998 року на 01 квітня 2010 року та у списку осіб, що користуються правом позачергового отримання житлових приміщень, як особа звільнена з військової служби за станом здоров`я з 26 грудня 2008 року на 01 квітня 2010 року. Таке рішення обґрунтоване положеннями п. 17 Правил та встановленими обставинами зняття ОСОБА_1 01 квітня 2005 року з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 (у зв`язку із продажом квартири) (а. с. 24, т. 1).
Листом від 23 грудня 2019 року № 50/08/29-3139 командир військової частини НОМЕР_1 повідомив ОСОБА_1 про прийняте рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 19 грудня 2019 року (а. с. 23, т. 1).
Відповідач, при прийнятті оскаржуваного рішення від 19 грудня 2019 року вважав, що у зв`язку із зняттям ОСОБА_1 з реєстрації 01 квітня 2005 року за адресою АДРЕСА_1 , останній штучно погіршив свої житлові умови внаслідок відчуження вищезазначеної квартири.
З реєстраційного свідоцтва від 24 березня 1995 року, виданого Вінницьким міжміським БТІ, видно, що квартира АДРЕСА_4 належить ОСОБА_3 на підставі довідки № 38 виданої ЖЕК № 13 в. м. Вінниця (а. с. 27, т. 1).
Згідно договору купівлі-продажу квартири від 12 березня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Стеблюк Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за №731, ОСОБА_3 продала, а ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 купили квартиру АДРЕСА_4 . Одночасно, відповідно до п. 11 зазначеного договору ОСОБА_3 зобов`язалась знятися з реєстраційного обліку та звільнити квартиру до 15 квітня 2005 року (а. с. 28, т. 1).
Відповідно до витягу з протоколу № 6 засідання житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 28 травня 2020 року, ОСОБА_1 знято з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 у зв`язку із неправомірними діями службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік, відповідно до п. 5 ст. 40 ЖК УРСР, пп.5 п. 26 Правил. Рішення мотивоване тим, що ОСОБА_1 при зарахуванні із складом сім`ї три особи (він, дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_5 ) на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 , був зареєстрований по АДРЕСА_1 в трикімнатній квартирі, жилою площею 37,8 кв. м. разом із ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (по 7.56 кв. м. на особу). Дружина та син зареєстровані по АДРЕСА_7 в чотирьох кімнатній квартирі житловою площею 43,8 кв. м. разом із ОСОБА_9 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 (по 8.76 кв. м. на одну особу). Постановою виконкому Вінницької обласної ради народних депутатів від 10 жовтня 1985 року № 21 визначено, що потребуючими поліпшення житлових умов є особи, які забезпечені житловою площею на рівні 6.5 кв. м., а тому відсутні правові підстави взяття ОСОБА_1 на квартирний облік (а. с. 212-213, т. 1).
Листом від 03 червня 2020 року № 50/08/29-1502 командир військової частини НОМЕР_1 повідомив ОСОБА_1 про прийняте рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 28 травня 2020 року (а.с. 210, т. 1).
Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначаються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Так, згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЖК Української РСР потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок; які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам; які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати
У ч. 1 ст. 40 ЖК Української РСР передбачено, що громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 40 ЖК Української РСР громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.
Відповідно до п. 13 Правил на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються: 1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядається вказаними органами; які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам. Перелік випадків, коли жилі будинки (жилі приміщення) вважаються такими, що не відповідають санітарним і технічним вимогам, визначається Міністерством житлово-комунального господарства УРСР, Міністерством охорони здоров`я УРСР і Держбудом УРСР; які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я УРСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок. Порядок видачі медичних висновків зазначеним хворим встановлюється Міністерством охорони здоров`я УРСР; які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; які проживають не менше 5 років за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; які проживають у гуртожитках; які проживають в одній кімнаті по дві і більше сім`ї, незалежно від родинних відносин, або особи різної статі старші за 9 років, крім подружжя (в тому числі якщо займане ними жиле приміщення складається більш як з однієї кімнати).
За приписами п. 26 Правил громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.
У п. 2 постанови виконкому Вінницької обласної ради народних депутатів та президії обласної ради професійних спілок № 21 від 10 січня 1985 року, у відповідності з п. 13, 15 Правил, встановлено, що підставою для взяття на облік громадян для покращення житлових умов є відсутність 6,5 кв. м. житлової площі на кожного члена сім`ї, а також наявність постійної реєстрації та проживання в даній місцевості не менше трьох років.
Відповідно до п. 3.16 Інструкції з організації забезпечення, надання військовослужбовцям Національної гвардії України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом МВС України від 28 липня 2007 року № 278 (далі - Інструкція), зняття з квартирного обліку та виведення з пільгових списків осіб, які були необґрунтовано внесені до цих списків або втратили вказане право, проводиться житлово-побутовими комісіями військових частин у тому самому порядку, що й взяття на облік. При розгляді цих питань на засідання житлово-побутової комісії запрошуються зацікавлені особи, які про зняття з обліку (вилучення з пільгової черги) повідомляються у 15-денний термін у письмовій формі.
Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
З урахуванням наведеного, оскільки підставою для взяття особи на квартирний облік є її забезпеченість жилою площею нижче за визначений законодавством рівень, який у даному випадку становить 6,5 кв. м., а позивач разом зі своєю сім`єю – дружиною та сином, на час взяття на облік проживали у квартирі АДРЕСА_1 , житловою площею 37,8 кв. м., разом із ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення від 28 травня 2020 року дійшов помилкового висновку, що сім`я ОСОБА_18 була забезпечена належною житловою площею, тобто безпідставно встановив обставини неправомірних дій службових осіб житлової комісії військової частини НОМЕР_1 при вирішенні питання про взяття на облік ОСОБА_1 із складом сім`ї три особи.
Крім того, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення від 28 травня 2020 року порушив процедуру зняття позивача з квартирного обліку, оскільки не дотримався вимог п. 3.16 Інструкції та не запросив у письмовій формі у 15-денний термін ОСОБА_1 на засідання житлово-побутової комісії.
За таких обставин, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що рішення відповідача, оформлене протоколом № 6 від 28 травня 2020 року, в частині прийнятого рішення про зняття з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 майора запасу ОСОБА_1 складом сім`ї одна особа суперечить положенням законодавства, а тому є незаконним та підлягає скасуванню, а для відновлення порушених прав позивача, відповідача слід зобов`язати поновити майора запасу ОСОБА_1 складом сім`ї одна особа на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 , та включити його до списку осіб, які користуються правом позачергового отримання житлових приміщень з датою постановки на обліку у загальній черзі з 16 січня 1998 року та датою включення у список осіб, які користуються правом позачергового отримання житлових приміщень з 16 січня 1998 року.
Доводи апеляційної скарги про те, що рішення, оформлене протоколом № 6 від 28 травня 2020 року є правомірним, оскільки дружина ОСОБА_1 – ОСОБА_4 на час взяття на облік була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_5 , та проживала за цією адресою разом з їхнім сином – ОСОБА_5 , апеляційний суд вважає необгрунтованими у зв`язку з тим, що за приписами наведених вимог закону, з урахуванням положень ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», забезпечуються жилими приміщеннями військовослужбовці та члени їх сімей, які проживають разом з ними, а не зареєстровані за однією адресою, водночас матеріали справи не містять доказів окремого проживання сім`ї ОСОБА_18 .
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що рішення житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 від 16 січня 1998 року про взяття ОСОБА_1 на облік є дійсним, ніким не оскаржувалось та не скасовувалось у порядку, передбаченому законом.
Всі інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до іншої оцінки доказів, ніж зроблена судом першої інстанції, однак висновків суду не спростовують, а тому також відхиляються.
Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права не містять посилань на такі порушення, що призвели до неправильного вирішення страви, тому, з огляду на положення ч. 2 ст. 376 ЦПК України, не можуть бути підставою для скасування рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України залишити без задоволення, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2020 року – без змін.
Постанова набирає законної сили із дня її прийняття.
Касаційна скарга на постанову може бути подана до Верховного Суду протягом тридцяти днів із дня складання повного тексту постанови.
Головуючий                                              О. В. Ковальчук
Судді :                                                 Т. Б. Сало
                                                               М. М. Якименко
Повний текст постанови виготовлено 13 квітня 2021 року.