ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/493/21 Справа № 204/1226/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Дружинін К.М. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко  Н. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 квітня 2021 року                                                                м. Дніпро

       Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участі ОСОБА_1 , апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2021 року, якою 
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадяина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В :
       Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 6 місяців. 
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454 грн..
       Оскаржуваною постановою встановлено, що ОСОБА_1 08 лютого 2021 року о 14 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем Skoda Fabia н.з. НОМЕР_1 , рухаючись біля будинку № 27/1 по вулиці Макарова у м. Дніпрі, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого скоїв наїзд на автомобіль DAF СА 75.360 н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом Kogel SPKH 24 н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_2 , який стояв попереду, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України.
       Не погоджуючись з винесеною постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову змінити в частині накладеного адміністративного стягнення, шляхом накладення штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних доходів громадян, що складає 340 грн..
       В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги ОСОБА_1 , не оспорюючи своєї винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, посилається на те, що позбавлення права керування транспортним засобом є занадто суворим адміністративним стягненням, яке не відповідає характеру вчиненого адміністративного правопорушення. Апелянт зазначає, що розкаюється у вчиненому правопорушенні, раніше до відповідальності не притягався. характеризується позитивно. Звертається увага і на відсутності претензій у потерпілого, а також на те, що причиною ДТП стала, зокрема ожеледиця. Також, указується, що місцевий суд не надав можливості надати пояснення у справі.
       В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу, повторив доводи, викладені в ній, просив задовольнити скаргу.
       Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови судді в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
       Викладений в постанові суду висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим, підтверджений доказами, зібраними у справі та апелянтом не оспорюється.
       Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. 
       Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.
       Однак, при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення районним судом поза увагою залишився ряд істотних обставин, які відповідно до ст. 34 КУпАП пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення та мають бути враховані при накладенні адміністративного стягнення, а саме - дані про особу порушника, який раніше не притягався до адміністративної відповідальності, визнає свою вину та щиро розкаюється у вчиненому, відсутність претензій матеріального характеру у потерпілої сторони .
Крім того, згідно ч. 2 ст. 30 КУпАП позбавлення права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом. 
Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення не свідчить про грубе порушення порядку користування цим правом, та не містить ознак систематичності.
Враховуючи вказане, конкретні обставини справи, а також те, що як видно з оскаржуваної постанови, суд першої інстанції взагалі не мотивував своє рішення щодо визначення адміністративного стягнення саме у виді позбавлення права керування транспортними засобами та не зазначив на підставі яких даних він дійшов висновку про необхідність накладення на апелянта максимального виду стягнення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає можливим пом`якшити адміністративне стягнення та призначити його у виді накладення штрафу.
Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху” від 16 лютого 2021 року № 1231-IX внесені зміни до санкції ст. 124 КУпАП, відповідно до яких вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
       При цьому, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - 08 лютого 2021 року. 
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти, не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
       Згідно із ч. 2 ст. 8 КУпАП, закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.
З огляду на викладене, на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у тій редакції статті 124 КУпАП, яка діяла на час вчинення адміністративного правопорушення та визначала адміністративне стягнення, зокрема у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції – зміні.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, –

П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – задовольнити.
       Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2021 року щодо  ОСОБА_1 , змінити в частині накладення адміністративного стягнення.
Накласти на  ОСОБА_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.
       В інші частині постанову залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
                                
Суддя Дніпровського
апеляційного суду Н.В. Коваленко