УХВАЛА
02 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 440/1960/20
адміністративне провадження № К/9901/3540/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Желєзного І.В. та Коваленко Н.В., перевіривши касаційну скаргу Управління Держпраці у Полтавській області
на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до Управління Держпраці у Полтавській області
про визнання протиправною та скасування постанови,
УСТАНОВИВ :
Ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2021 року касаційну скаргу Управління Держпраці у Полтавській області (далі також - скаржник) на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року залишено без руху з підстав невідповідності вимогам частини третьої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та надано скаржнику десятиденний строк з моменту отримання копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом направлення на адресу суду заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших обставин, які б обґрунтовували поважність пропуску строку, та відповідних доказів на підтвердження вказаних обставин.
10 березня 2021 року на виконання ухвали про залишення касаційної скарги без руху надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Вказане клопотання скаржника обґрунтовано тим, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції станом на дату подання касаційної скарги на його адресу засобами поштового зв`язку не надходила. Жодних доказів в обґрунтування вказаного клопотання скаржником не надано. 
Відповідно до статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
При цьому поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (частина перша статті 77 КАС України).
Враховуючи викладене, пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.
Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.
Так, скаржник повторно обґрунтував пропуск строку на касаційне оскарження тим, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції на його адресу не надходила, а про її винесення він дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень.
Проте, суд касаційної інстанції вже надавав оцінку вказаним доводам та обставинам в ухвалі про залишення касаційної скарги Управління без руху від 18 лютого 2021 року, зазначивши спосіб усунення недоліків касаційної скарги, зокрема, необхідність подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших обставин, які б обґрунтовували поважність пропуску строку, та відповідних доказів на підтвердження вказаних обставин.
Проте, скаржник (проігнорувавши вимоги вищезазначеної ухвали) на підтвердження дати отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції не надав жодних належних доказів, а також не зазначив інших, відмінних від тих, що були зазначені в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху, обставин, які б обґрунтовували поважність пропуску строку.
Крім того, колегія суддів повторно зазначає, що постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 05 листопада 2020 року.
Поновлення судом строку на касаційне оскарження з урахуванням вищезазначеного не відповідатиме принципу правової визначеності як одного з основних елементів принципу верховенства права.
Щодо посилання скаржника на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 серпня 2020 року у справі № 404/4551/19, колегія суддів зазначає, що посилання на висновки Верховного Суду в іншій справі безвідносно обставин справи, судові рішення в якій оскаржуються, не є належним обґрунтуванням підстав поновлення строку на касаційне оскарження.
Відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Пунктом 6 частини п`ятої вищевказаної статті КАС України визначено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом      неповажними.
З урахуванням вищенаведеного суд касаційної інстанції прийшов до висновку, що у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.
Керуючись статтями 44, 121, 248, 329, 332, 333, 355, 359 КАС України, суд
УХВАЛИВ :
1. Визнати      неповажними      підстави пропуску строку на касаційне оскарження рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року, викладені у клопотанні Управління Держпраці у Полтавській області.
2.      Відмовити у відкритті      касаційного провадження за касаційною скаргою Управління Держпраці у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови.
3. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає
.
Судді                                                                                                              Я.О. Берназюк
                                                                                                              І.В. Желєзний
                                                                                                              Н.В. Коваленко