ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 380/1513/20
адміністративне провадження № К/9901/8358/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Соколова В.М., 
розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції справу №380/1513/20
за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та стягнення індексації грошового забезпечення, 
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ревер Сергій Васильович,
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року, ухвалену колегією суддів у складі: головуючого судді Судової-Хомюк    Н.М., суддів Сеника    Р.П., Шинкар    Т.І.,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1.  ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі – відповідач, ВЧ     НОМЕР_1 ), у якому просив:
1.1. визнати протиправними дії ВЧ     НОМЕР_1 у відношенні до ОСОБА_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення у період з 01 січня 2016 року по 06 листопада 2018 року;
1.2. стягнути з ВЧ НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 06 листопада 2018 року, з врахуванням січня 2008 року та березня 2018 року як базових місяців, у сумі 103107,62     грн.
2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що до 06 листопада 2018 року проходив військову службу у Збройних Силах України. На переконання позивача, станом на день прийняття наказу про виключення із списків особового складу та всіх видів забезпечення, ВЧ     НОМЕР_1 протиправно не проведено нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення, яка була гарантована чинним законодавством. В подальшому, позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату йому індексації грошового забезпечення. Однак, ВЧ     НОМЕР_1 відмовила йому у виплаті індексації грошового забезпечення. Зазначає, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці і її проведення, у зв`язку зі зростанням споживчих цін, є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. При цьому, вважає, що грудень 2014 року не може вважатися базовим місяцем при нарахуванні індексації у зв`язку із збільшенням розміру грошового забезпечення за рахунок інших його складових, без зміни розміру посадового окладу, оскільки виплачена в цей місяць щомісячна грошова винагорода, не мала постійного характеру, не була основною та змінювалася, а з 01 березня 2018 року взагалі була скасована, а отже не повинна впливати на розмір індексації грошового забезпечення і встановлення базового місяця.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ВЧ     НОМЕР_1 у відношенні до ОСОБА_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення у період з 01 січня 2016 року по 06 листопада 2018 року. Зобов`язано ВЧ     НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 06 листопада 2018 року. В іншій частині позову відмовлено. 
4. Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із здійсненого на підставі аналізу норм чинного законодавства, а також правових позицій Конституційного Суду України (рішення від 15 жовтня 2013 року у справі № 9-рп/2013) та Верховного Суду (постанова від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19), висновку про те, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
4.1. Суд першої інстанції урахував, що у період з 01 січня 2016 року по 06 листопада 2018 року індексація грошового забезпечення ОСОБА_1 не виплачувалася. Вказані обставини відповідачем не спростовані та підтверджуються наявними в матеріалах справи довідками.
4.2. Суд першої інстанції звернув увагу, що обґрунтовуючи правомірність своїх дій щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення, відповідач зазначає про те, що у межах наявного фінансового ресурсу ВЧ     НОМЕР_1 можливості виплати індексації військовослужбовцям Збройних Сил України не було. Разом з тим, Європейський суд з прав людини у справі «Кечко проти України» зазначив, що реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних і чинних, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян. У зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини не прийняв аргумент Уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. З огляду на наведене, а також керуюсь висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі №240/4911/18 та від 07 серпня 2019 року у справі №825/694/17, суд першої інстанції зазначив, що обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування індексації грошового забезпечення, що є предметом спору у цій справі.
4.3. Щодо суми належної до нарахування та виплати ОСОБА_1 суд першої інстанції указав на те, що відповідно до положень Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок №     1078, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Обчислення індексу інфляції здійснюється з місяця підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник. Аналіз пункту 5 Порядку №    1078, дає підстави для висновку, що місяць в якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) є базовим місяцем при проведенні індексації грошового забезпечення військовослужбовців. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, то базовий період не змінюється, а сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року №     1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу", яка набрала чинності 01 січня 2008 року та втратила чинність 01 березня 2018 року (далі - Постанова №    1294), встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком №     1 до Постанови №    1294. Суд першої інстанції зазначив, що підвищення тарифних ставок (окладів) після 01 січня 2008 року, в тому числі в період перебування позивача на службі (до листопада 2018), що є підставою для встановлення іншого базового місяця при проведенні індексації - не відбувалося. Разом з тим, вимога позивача в частині зобов`язання нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпеченняу сумі 103107,62     грн задоволенню не підлягає, оскільки нарахування суми індексації належить до компетенції відповідача, а суд не може підміняти функції інших органів.
4.4. У підсумку, суд першої інстанції, зважаючи на встановлені в ході судового розгляду обставини справи, дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення позивачу у період з 01 січня 2016 року по 06 березень 2018 року та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення позивачу за вказаний період.
5. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ВЧ     НОМЕР_1 оскаржила його в апеляційному порядку.
6. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року апеляційну скаргу ВЧ     НОМЕР_1 задоволено. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року у справі №    380/1513/20 скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ВЧ     НОМЕР_1 відмовлено.
7. Скасовуючи рішення суду першої інстанції у частині задоволених позовних вимог, суд апеляційної інстанції, посилаючись на правові висновки Верховного Суду у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, викладені у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17, та висновки Верховного Суду, вкладені у постановах від 30 вересня 2019 року у справі №750/9785/16-а, від 20 листопада 2019 року у справі №522/11257/16-а, зазначив, що індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною сум грошового забезпечення військовослужбовців. Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців.
7.1. Разом з тим, суд апеляційної інстанції вказав на те, що зі змісту наявної у матеріалах справи довідки про проведення розрахунку індексації за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року встановлено, що за спірний період позивачу нараховано індексацію грошового забезпечення в розмірі 24501,37     грн (а.с. 39).
7.2. Щодо розрахунку нарахування індексації у період з березня 2018 року по листопад 2018 року суд апеляційної інстанції зазначив, що базовим при проведенні індексації є місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових). З березня 2018 року по день виключення позивача зі списків особового складу (06 листопада 2018 року) право на виплату індексації грошового забезпечення позивач не набув, оскільки не відбулося збільшення величини приросту індексу споживчих цін для проведення індексації відповідно до базового місяця (березня 2018 року), тобто поріг індексації не перевищив 103 відсотки.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух в касаційній інстанції
8. 09 березня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ревер С.В., у якій скаржник просить постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року скасувати та залишити в силі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 березня 2020 року.
9. В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року у справі №     240/11882/19, від 10 вересня 2019 року у справі №     200/9297/19-а, від 19 липня 2019 року у справі №     240/4911/18, від 07 серпня 2019 року у справі №     825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №     620/1892/19.
9.1. Так, на переконання скаржника, суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні помилково ототожнив поняття «нарахування» та «виплата» індексації грошового забезпечення, що не відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у зазначених постановах.
9.2. Звертає увагу, що позивач у позовній заяві просив стягнути з ВЧ     НОМЕР_1 на його користь індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 06 листопада 2018року. На підтвердження своїх позовних вимог, позивач самостійно здійснив розрахунок індексації грошового забезпечення за вказаний період та визначив, що сума невиплаченої йому індексації грошового забезпечення становить 103107,62     грн. Не погоджуючись з позовними вимогами в цілому, а також з указаним розрахунком, відповідач здійснив власні розрахунки, наведені у довідці-розрахунку від 05 березня 2020 року №350/486/1/1246ПС. Згідно з цією довідкою ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютий 2018 року нараховано 24 501,37     грн.
9.3. Наполягає, що покладаючись на надану відповідачем довідку-розрахунок про проведення розрахунку індексації за період з 01 січня 2016 року по 28 лютий 2018 року, суд апеляційної інстанції помилково ототожнив поняття нарахованої та виплаченої заробітної плати (в частині індексації) та безпідставно скасував рішення суду першої інстанції. 
10. 09 березня 2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Єресько Л.О., судді Калашнікова О.В., Соколов В.М.
11. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 березня 2021 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
12. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 26 квітня 2021 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Єресько Л.О., судді Загороднюк А.Г., Соколов В.М.
13. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 26 квітня 2021 року закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 КАС України.
Позиція інших учасників справи
14. 02 квітня 2021 року від ВЧ     НОМЕР_1 надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому відповідач проти доводів та вимог такої заперечує та просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
14.1. Зокрема, наполягає, що у період з березня 2018 року по день виключення позивача зі списків особового складу (06 листопада 2018 року) право на виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 не набув, оскільки не відбулося збільшення величини приросту індексу споживчих цін для проведення індексації відповідно до базового місяця (березень 2018 року), тобто поріг індексації не перевищив 103 відсотків.
14.2. Зазначає, що проведення індексації грошових доходів, зокрема, грошового забезпечення військовослужбовців, здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, тобто у межах коштів, передбачених на такі цілі. При цьому, Порядок №    1078 не передбачає механізм нарахування та виплати індексації за попередні роки.
Установлені судами фактичні обставини справи
15. Наказом командира ВЧ     НОМЕР_1 (по особовому складу) від 02 листопада 2018 року №     57-РС ОСОБА_1 звільнено в запас відповідно підпункту «б» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (за станом здоров`я) та направлено для зарахування на військовий облік до Галицько-Франківського ОРВК м. Львова. Відповідно до Витягу з наказа командира ВЧ     НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06 листопада 2018 року №264 ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу ВЧ     НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення.
16. 10 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до ВЧ     НОМЕР_2 щодо отримання довідки про доходи за період з січня 2015 року по листопад 2018 року.
17. Листом від 05 листопада 2019 року №350/486/25/546 ВЧ     НОМЕР_1 надано позивачу довідку про доходи та повідомило, що керівники бюджетних установ здійснюють фактичні видатки на грошове забезпечення в межах наявного фонду грошового забезпечення, тобто у межах коштів передбачених на ці цілі. А відповідно до роз`яснення Міністерства соціальної політики України від 04 липня 2017 року №220/5140 механізм нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за попередні періоди відсутній. Зазначено, що в межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям у січні 2016 лютому 2018 не було. В березні 2018 року відбулося зростання посадових окладів, що встановило базовий місяць для проведення індексації. Вказано, що ВЧ не має відомостей як про нарахування індексації за період з січня 2015 року по лютий 2018 року, так і про базовий місяць із січня 2016 по листопад 2017 року, у зв`язку з чим нарахування не проводилося. За період з січня 2015 по грудень 2015 року було виплачено індексацію на загальну суму 11221,26 грн (базовий місяць протягом 2015 року змінювався, у зв`язку із призначенням на посади із вищим посадовим окладом). Базовий місяць станом на грудень 2015 року був встановлений грудень 2014 року.
18. Також, суд першої інстанції установив, що з 01 січня 2016 року по 06 листопада 2018 року ОСОБА_1 не виплачувалася індексація грошового забезпечення.
Нормативне регулювання
19. Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
20. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Цією ж статтею передбачено, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
21. Відповідно до Конституції України основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №    2011-XII (далі – Закон №    2011-XII, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).
22. Згідно з частиною першою статті 9 Закону №    2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
23. Частиною другою статті 9 Закону №    2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
24. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закон №    2011-XII).
25. Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-XII (далі – Закон №    1282-XII, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).
26. Статтею першою Закону №    1282-XII визначено, що:
26.1. індексація грошових індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг;
26.2. поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.
27. Згідно з частиною першою статті 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
28. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (частинашоста статті 2 Закону №1282-XII).
29. Відповідно до статті 4 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України..
30. Згідно з частинами першою, другою статті 5 Закону №    1282-XII підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.
Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
31. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік. (частина шоста статті 5 Закону №    1282-XII).
32. Відповідно до статті 16 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05 жовтня 2000 року№ 2017-III (далі – Закон №    2017-III, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) держава гарантує забезпечення основних потреб громадян на рівні встановлених законом державних соціальних стандартів і нормативів.
33. За змістом статті 18 Закону №    2017-III законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
34. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина друга статті 18 Закону №    2017-III).
35. Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок №     1078.
36. Згідно з пунктом 1-1 Порядку №    1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. – місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 р. №    491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
37. За змістом пункту 2 Порядку №    1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців.
38. Відповідно до абзаців першого – сьомого пункту 5 Порядку №    1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Приклади проведення індексації грошових доходів громадян у разі їх підвищення наведено у додатку 4.
Позиція Верховного Суду
Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
39. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
40. Згідно з ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 березня 2021 року касаційне провадження у справі відкрито з метою перевірки доводів касаційної скарги, про застосування судом апеляційної інстанції у оскаржуваному судовому рішенні норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року у справі №    240/11882/19, від 10 вересня 2019 року у справі №    200/9297/19-а, від 19 липня 2019 року у справі №    240/4911/18, від 07 серпня 2019 року у справі №    825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі №    620/1892/19.
41. Спірні правовідносини у справі склались з приводу ненарахування та невиплати відповідачем індексації грошового забезпечення позивачу у період з 01 січня 2016 року по 06 листопада 2018 року та стягнення з відповідача на користь позивача індексації грошового забезпечення за вказаний період. 
42. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених у статті 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судомапеляційної інстанції норм процесуального права, виходить із такого.
43. Аналіз наведених норм свідчить, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
44. Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, колегія суддів дійшла висновку, що механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.
45. У цій справі позивач звернувся за захистом права на індексацію свого грошового забезпечення у відповідний період, оскільки відповідач це право не визнавав.
46. Відповідно до статті 1 Протоколу №    1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1952 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
47. У справі «Кечко проти України» Європейський суд з прав людини встановив, що мало місце порушення статті 1 Протоколу №    1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи припинити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне законодавство передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. 
48. Так, реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням коштів і базується на спеціальних і чинних, на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не залежить від бюджетних асигнувань, відсутність яких не може бути підставою для порушення прав громадян.
49. Конституційний Суд України у рішенні від 15 жовтня 2013 року №    9-рп/2013 вказав, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
50. Колегія суддів наголошує, що аналіз норм Закону №    2017-ІІІ та Закону №    1282-ХІІ свідчить, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. При цьому, відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації, у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
51. Виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні, тобто військовими частинами.
52. Отже, саме із виплатою індексації заробітної плати (грошового забезпечення) Законодавцем пов`язано реалізацію роботодавцем гарантій щодо оплати праці. Саме по собі здійснення розрахунку індексації заробітної плати (грошового забезпечення), без факту виплати відповідної суми індексації, жодним чином не свідчить про виконання роботодавцем його безумовного обов`язку щодо проведення індексації заробітної плати (грошового забезпечення).
53. Такий висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 року у справі № 240/4911/18, від 07 серпня 2019 року у справі № 825/694/17, від 20 листопада 2019 року у справі № 620/1892/19, де Верховний Суд указав, що виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.
54. У цій справі суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про визнання протиправною бездіяльність відповідача у відношенні до позивача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення у спірний період та про зобов`язання відповідача нарахувати та виплати позивачу таку індексацію, виходив з того, що на момент звільнення позивача індексація грошового забезпечення за спірний період виплачена не була. Саме це і спричинило звернення позивача до суду.
55. У свою чергу, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції у наведених частинах та приймаючи нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у цих частинах, послався на наявність у матеріалах справи довідки про проведення розрахунку індексації за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року та дійшов висновку, що за спірний період позивачу нараховано індексацію грошового забезпечення в розмірі 24501,37     грн.
56. Колегія суддів звертає увагу, що з огляду на праве регулювання спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції повинен був установити чи виплачувалася відповідачем індексація грошового забезпечення позивачу за спірний період. 
57. Однак, зі змісту оскаржуваного судового рішення слідує, що суд апеляційної інстанції не вжив заходів щодо оцінки та дослідження доказів, які мали суттєве значення для правильного вирішення спору, а саме щодо підтвердження або спростування факту виплати відповідачем індексація грошового забезпечення позивачу за означений період.
58. Крім того, колегія суддів зауважує, що звертаючись до суду ОСОБА_1 просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення у період з 01 січня 2016 року по 06 листопада 2018 року.
59. Однак, суд апеляційної інстанції, знову ж лише на підставі наданої відповідачем довідки про проведення розрахунку індексації за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, дійшов висновку, що з березня 2018 року по день виключення позивача зі списків особового складу – 06 листопада 2018 року, право на виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 не набув, оскільки не відбулося збільшення величини приросту індексу споживчих цін для проведення індексації відповідно до базового місяця (березня 2018 року), тобто поріг індексації не перевищив 103 відсотки.
60. Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації доходів громадян проводиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 числа наступного місяця за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, визначений Порядком №    1078. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. У разі якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
61. При цьому, під підвищення доходу для цілей індексації заробітної плати (грошового забезпечення) слід розуміти підвищення їхніх постійних складових (тарифних ставок, окладів). У разі зростання заробітної плати (грошового забезпечення) за рахунок інших складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати (грошового забезпечення), які не мають разового характеру.
62. Слід також зауважити, що Порядок №    1078 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України №    141 від 28 лютого 2018 року, яка набула чинності 15 березня 2018 року, не пов`язує проведення нарахування індексації доходів громадян із визначенням базового місяця. 
63. У контексті наведеного, для правильного вирішення позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення позивачу у період з 01 березня 2018 року по 06 листопада 2018 року, суд апеляційної інстанції повинен був установити чи відбувалося у період з лютого 2018 року зростання розміру постійних складових грошового забезпечення позивача.
64. Однак, зі змісту оскаржуваного судового рішення слідує, що суд апеляційної інстанції не вжив заходів щодо оцінки та дослідження доказів, які мали суттєве значення для правильного вирішення спору, а саме щодо підтвердження або спростування факту зростання розміру грошового забезпечення позивача за рахунок його постійних складових. 
65. Верховний Суд наголошує, що відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
66. Водночас, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
67. Виходячи із змісту принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі в адміністративному судочинстві саме на суд покладається обов`язок визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування доказів.
68. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
69. Це означає, що судове рішення має містити пояснення (мотиви), чому суд вважає ту чи іншу обставину доведеною або не доведеною, чому суд врахував одні докази, але не взяв до уваги інших доказів, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок. Кожен доречний і важливий аргумент особи, яка бере участь у справі, повинен бути проаналізований і одержати відповідь суду.
70. Викладене в сукупності дає підстави для висновку про недотримання судом апеляційної інстанції принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи у частині нарахування та виплати відповідачем індексації грошового забезпечення позивачу у період з 01 січня 2016 року по 06 листопада 2018 року. Таке порушення процесуального закону, з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні), неможливо усунути на стадії касаційного розгляду.
71. Підсумовуючи наведене, Верховний Суд констатує, що висновки суду апеляційної інстанції є передчасними, та такими, що зроблені без повного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, а оцінка наявних у матеріалах справи доказів здійснена без дотримання положень статті 90 КАС України та з неправильним застосуванням норм матеріального права, а відтак оскаржуване судове рішення не є таким, що відповідає вимогам законності та обґрунтованості, встановленим статтею 242 КАС України.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
72. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
73. Згідно з частиною другою статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо, зокрема, суд не дослідив зібрані у справі докази.
74. З огляду на викладене, а також ураховуючи той факт, що судом апеляційної інстанції не було встановлено обставини, що мають значення для вирішення справи, в той час як їх невстановлення впливає на правильність вирішення спору в означеній частині, оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
75. Наведене, відповідно до вимог статті 353 КАС України, є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції із направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
76. Суду апеляційної інстанції під час нового розгляду необхідно ретельно дослідити спірні правовідносини з урахуванням викладених у цій постанові висновків і надати оцінку заявленим позовним вимогам у частині визнання протиправними дій відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення позивачу у період з 01 січня 2016 року по 06 листопада 2018 року та, відповідно, зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення позивачу за вказаний період, крізь призму частини другої статті 2 КАС України та з урахуванням установленого статтею 6 цього Кодексу принципу верховенства права, а також прийняти рішення та постановити рішення відповідно до вимог статті 242 КАС України. 
Висновки щодо розподілу судових витрат.
77. З огляду на результат касаційного розгляду, витрати понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції не розподіляються.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ревер Сергій Васильович, задовольнити частково.
2. Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року у справі №    380/1513/20, а справу направити на новий розгляд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	Л.О. Єресько А.Г. Загороднюк   В.М. Соколов