Номер провадження: 22-ц/813/2637/21 
Номер справи місцевого суду: 2-508/10
Головуючий у першій інстанції Гуревський В. К.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2021 року                                                                         м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого Князюка О. В.,
суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,
за участю секретаря – Дерезюк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 17.09.2020 року по справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором, -

встановив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на наступні обставини.
На підставі заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 06.07.2010 р. по цивільній справі № 2-508/10, яке набрало законної сили 17.07.2010 р., судом 20.12.2011 р. було видано виконавчий лист №2-508/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» (змінено організаційно-правову форма та найменування на AT «Державний ощадний банк України») заборгованості за кредитним договором № 1149 від 27.04.2007 р. у сумі 23061,50 грн., судового збору 181,96 грн. та витрат на ІТЗ 30,00 грн.
На момент видачі виконавчого листа 20.12.2011 р. та відповідно на момент його первинного пред`явлення до виконання стягувачем, Закон України «Про виконавче провадження» діяв в редакції, з урахуванням змін, внесених Законом України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» (далі - Закон № 2677-VI), який набув чинності 9 березня 2011 року, тобто до моменту видачи виконавчого листа № 2-508/10.
На підставі заяви представника стягувача про прийняття до виконання вказаного виконавчого листа, 10 жовтня 2017 року державним виконавцем Першого Малиновського відділу ДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області Процько Г.І. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 54797437 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» грошової суми у розмірі 23273,46 грн.
Про існування вищезазначеного заочного рішення суду та відповідно про подальше відкриття виконавчого провадження на його підставі, заявнику стало відомо наприкінці 2017 року.
Не погоджуючись з вищезазначеною постановою державного виконавця Гліщинський Я.В. оскаржив її у судовому порядку, що й стало підставою для розгляду скарги Малиновським районним судом м. Одеси в межах справи № 521/21810/17.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2018 року, залишеною без змін постановою апеляційного суду Одеської області від 11 липня 2018 року, скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Розглядаючи касаційну скаргу ОСОБА_1 . Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року по справі № 521/21810/17, дійшов однозначного висновку, що виконавчий лист № 2-508/10 підлягав пред`явленню до виконання протягом року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.
В зазначеній постанові суд касаційної інстанції констатував, що апеляційний суд не перевірив: чи відбулося переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання; якщо переривалося, то коли саме; чи сплинув строк пред`явлення до виконання виконавчого документу на момент набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIIІ від 02 червня 2016 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17.09.2020 року заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором - задоволено
Визнано виконавчий лист № 2-508/10, виданий Малиновським районним судом м. Одеси 20.12.2011 р. про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором № 1149 від 27.04.2007 року в сумі 23061,50 грн., судового збору в сумі 181 грн. 96 коп. та ІТЗ в сумі 30,0 грн., таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалу суду обґрунтовано тим, що рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист №2-508/10, набрало законної сили 17.07.2010 р., виконавчий лист мав бути пред`явлений до виконання в строк до 18.07.2011 р., однак його первинна видача, через бездіяльність стягувача та нехтування своїми правами, відбулась 20.12.2011 р., тобто за перебігом річного строку пред`явлення його до виконання, що є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції представником Акціонерного товариства «Дежавний ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» подано апеляційну скаргу, відповідно до якої апелянт просить ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 17.09.2020 року скасувати, та постановити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором залишити без задоволення.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апелянт вважає ухвалу суду першої інстанції постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права, та такою, що підлягає скасуванню.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги стягувач зазначає, що строк до виконання виконавчого листа у даній справі не сплинув на час набрання чинності законом № 1401- VSSS від 02 червня 2016 року, строком пред`явлення його до виконання є три роки.
Апелянт посилається на обставини та факти встановлені у справі №521/21810/17 відповідно до якої, встановлено, що 10 жовтня 2017 року, тобто у межах строку, передбаченого пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-508/10, виданого Малиновським районним судом м. Одеси 20 грудня 2011 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором №1149 від 27 квітня 2007 року в сумі 23 061 грн. 50 коп., судового збору - 181 грн. 96 коп., та витрат на ІТЗ - 30 грн., було відкрито.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 24.11.2020 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 17.09.2020 року було залишено без руху, повідомлено апелянта про необхідність виправити недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду. Роз`яснено апелянту, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, суддею буде прийняте процесуальне рішення передбачене ст. 357 ЦПК України.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.01.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 17.09.2020 року по справі за позовною заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26.01.2021 року у складі колегії суддів: головуючого Князюка О.В., суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О. справу було призначено до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду на 03.06.2021 року на 11:45 год. 
В судове засідання 03.06.2021 року з`явилися представник апелянта – ОСОБА_4 та боржник – ОСОБА_1 . 
Представник АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» - Туфекчі І.Д. апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі, просила суд її задовольнити.
ОСОБА_1 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, просив суд ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Інші учасники в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 
Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними. 
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, усвідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, наявності у справі достатніх матеріалів для її розгляду по суті, колегія суддів ухвалила справу розглянути за вищевказаною явкою сторін.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.
В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором.
На підставі заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 06.07.2010 р. по цивільній справі № 2-508/10, яке набрало законної сили 17.07.2010 р., судом 20.12.2011 р. було видано виконавчий лист № 2-508/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» (змінено організаційно-правову форма та найменування на AT «Державний ощадний банк України») заборгованості за кредитним договором № 1149 від 27.04.2007 р. у сумі 23061,50 грн., судового збору 181,96 грн. та витрат на ІТЗ 30,00 грн.
На підставі заяви представника ПАТ «Державний ощадний банк України» про прийняття до виконання указаного виконавчого листа, 10 жовтня 2017 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 54797437 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» грошової суми у розмірі 23273,46 грн.
31 грудня 2013 року виконавчий лист був повернутий згідно п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність майна у боржника).
30 грудня 2014 р. – виконавче провадження закінчено на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (направлення виконавчого документу до іншого відділу виконавчої служби).
20 липня 2015 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження згідно ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».
22 липня 2016 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження згідно п.8 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (наявність інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження).
05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Мотивувальна частина
Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа (виконавчого листа), зазначеного в ст. 3 цього Закону, та за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 21 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на час набрання законної сили заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 06 липня 2010 року, тобто від 16 лютого 2010 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи – протягом трьох років.
У пункті 1 частини другої статті 21 вказаного Закону встановлено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються: для виконання рішень і вироків судів у частині майнових стягнень – з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а у випадках, коли рішення підлягає негайному виконанню, – з наступного дня після його постановлення.
У Законі України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження», у тому числі щодо строків пред`явлення виконавчих документів до виконання, було внесено зміни Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)».
Пунктом 4 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону Україну «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, тобто до 09 березня 2011 року, пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.
Таким чином, на час набрання законної сили рішенням Малиновського районного суду м. Одеси - 17 липня 2010 року, строк пред`явлення виконавчого листа для виконання становив три роки.
Так, виконавчий лист №2-508/10, про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором №1149 від 27 квітня 2007 року в сумі 23 061 грн. 50 коп., судового збору - 181 грн. 96 коп., та витрат на ІТЗ - 30 грн., був виданий Малиновським районним судом м. Одеси 20 грудня 2011 року Одеси.
Враховуючи вищевказані положення діючого на той час законодавства, строк пред`явлення виконавчого листа становив три роки, тобто, кінцевим строком його пред`явлення було 17 липня 2013 року, у зв`язку із чим строк пред`явлення виконавчого листа до виконання не сплинув.
31 грудня 2013 року виконавчий лист був повернутий згідно п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність майна у боржника).
30 грудня 2014 р. – виконавче провадження закінчено на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (направлення виконавчого документу до іншого відділу виконавчої служби).
20 липня 2015 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження згідно ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».
22 липня 2016 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження згідно п.8 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (наявність інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження).
05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року.
Згідно положень ст. 12 вказаного Закону, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Згідно пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року - виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Тлумачення пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII від 02 червня 2016 року. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону № 1404-VIII від 02 червня 2016 року до виконавчих документів, пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.
Оскільки строк пред`явлення до виконання виконавчого листа у даній справі не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, строком пред`явлення його до виконання є три роки.
07 червня 2017 року виконавчий документ був повернутий без здійснення виконавчих дій згідно п.6 ч.4 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» (документ не відповідає вимогам діючого законодавства).
10 жовтня 2017 року, тобто у межах строку, передбаченого пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-508/10, виданого Малиновським районним судом м. Одеси 20 грудня 2011 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором №1149 від 27 квітня 2007 року в сумі 23 061 грн. 50 коп., судового збору - 181 грн. 96 коп., та витрат на ІТЗ - 30 грн., було відкрито.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що на розгляді в судах перебувала справа №521/21810/17 за скаргою ОСОБА_1 про визнання рішення державного виконавця Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Процько Ганни Ігорівни неправомірним (заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк»).
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2018 року скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постановою апеляційного суду Одеської області від 11 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2018 року залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 10 квітня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову апеляційного суду Одеської області від 11 липня 2018 року скасовано. Передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Постановою Одеського апеляційного суду від 01.10.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Постановою Верховного Суду від 23.12.2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 жовтня 2019 року залишено без змін.
За результатами розгляду справи судами встановлено, що строк для пред`явлення виконавчого документа №2-508/10, виданого Малиновським районним судом м. Одеси 20 грудня 2011 року про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором №1149 від 27 квітня 2007 року в сумі 23 061 грн. 50 коп., судового збору - 181 грн. 96 коп., та витрат на ІТЗ - 30 грн на примусове виконання стягувачем не порушено, унаслідок чого державний виконавець правомірно відкрив виконавче провадження.
Крім того, відповідно до ч. 2 статті 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Судом апеляційної інстанції не встановлено жодних підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.
З огляду на вищевказане, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, про задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. ОСОБА_5 суду постановлена з допущенням порушення норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України", N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Отже, за результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 17.09.2020 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» - задовольнити.
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 17.09.2020 року – скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії – Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором – відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 07.06.2021 року.
Головуючий:                                                                                 О. В. Князюк
Судді:                                                                  С.О. Погорєлова
А.П. Заїкін