ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний номер справи: 647/615/21
Cправа: 647/615/21 Головуючий в 1 інстанції: Волошин Р.В.
Провадження № 33/819/254/21 
Категорія: ст.130 КУпАП 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2021 року
       Суддя Херсонського апеляційного суду Гемма Ю.М., 
       за участю ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної відповідальності,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бериславського районного суду Херсонської області від 28 квітня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення за ст.130 КУпАП щодо: 
        ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстровано та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

       Цією постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

       17.05.2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, що підтверджено відтиском печатки на поштовому конверті, з клопотанням про поновлення такого строку. (а.с.42)
Клопотання ОСОБА_1 обгрунтовано тим, що постанову суду першої винесено за його відсутності, а копію постанови суду ним отримано 06.05.2021 року.
Разом з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 надав медичну довіку, відповідно до якої на час винесення постанови суду першої інстанції знаходився на лікуванні.

        ОСОБА_1 було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, проте він не з`явився в судове засідання в режимі відеоконференції до Бериславського районного суду Херсонської області для розгляду його клопотань про поновлення строку апеляційного оскарження, заяв про наявність у нього будь-яких поважних причин, які унеможливлюють його участь в судовому засіданні, до апеляційного суду не надходило. 
Неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи.

       Перевіривши матеріали справи та розглянувши клопотання, апеляційний суд дійшов такого висновку.

       Відповідно до положень ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути  оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
       Із викладеного випливає, що законодавець визначив процесуальний механізм, яким встановив обчислення строку на апеляційне оскарження постанови судді з дня її винесення, а не отримання самої копії постанови, особою щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності.
Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений строк.

       Як випливає з матеріалів справи, суд першої інстанції розглянув справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 за його відсутності, оскільки в судове засідання, призначені на 22.03.2021, 30.03.2021, 12.04.2021, 28.04.2021 року, він не з`явився без поважних причин, про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення був належним чином повідомлений шляхом направлення СМС - повідомлення на його номер телефону. 
(а.с. 21 - 26)
Під час перевірки матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про те, що справа про адміністративне правопорушення стосовно нього перебуває на розгляді в суді першої інстанції, він неодноразово звертався із заявами про відкладення розгляду справи та під розписки був повідомлений про призначення наступних судових засідань (а.с.18, 21, 23, 24)

       12.04.2021 року ОСОБА_1 в чергове звернувся до суду із заявою про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення у зв`язку із хворобою.
       Матеріали справи не містять жодних відомостей про те, що 12.04.2021 року ОСОБА_1 перебував на лікуванні та за станом здоров`я не мав можливості брати участь в судовому засіданні.
       У цей же день ОСОБА_1 був повідомлений про дату та час наступного судового засідання, призначеного на 28.04.2021 року, однак до суду він не з`явився, доказів про поважність причин неявки суду не надав, а тому у відповідності до положень ст.268 КУпАП справу розглянуто за його відсутності.

       Указане свідчить про те, що судом першої інстанції було вжито всіх заходів для належного виклику особи.

       Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

       Положеннями Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року та п.40 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов пороти України» від 03.04.2008 року, у справі «Устименко проти України» від 29.10.2010 року визначено, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано п.1 ст.6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу остаточності рішень суду, який в свою чергу визначає, що жодна із сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового його вирішення.
       Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.
       В рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
У справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.                        
       Тобто ЄСПЛ наголосив на необхідності дотримання особою належної процесуальної поведінки, спрямованої на отримання інформації щодо ходу розгляду справи відносно неї. 
       
Як убачається з матеріалів справи, апелянт використав прийоми, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, не продемонстрував готовність брати участь в судовому розгляді та вдався до умисних заходів, спрямованих на ухилення від участі в розгляді справі.
Так, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 12.04.2021 року про чергове відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою, де він зазначив, що довідку з медичного закладу надасть після одужання. (а.с.25)
Апеляційним судом установлено, що станом на 12.04.2021 року ОСОБА_1 не перебував на лікуванні, оскільки жодних документів на підтвердження таких відомостей до суду першої інстанції не надав, а до суду апеляційної інстанції надав медичну довідку, відповідно до якої він перебував на лікуванні лише з 23.04.2021 року, що вказує на обставини звернення ОСОБА_1 до суду з недостовірною інформацією. (а.с.37) 
       Будучи завчасно повідомленим про відкладення судового розгляду на 28.04.2021 року, ОСОБА_1 без поважних причин не з`явився до суду та не надав жодних медичних документів про те, що перебував на лікуванні, і це перешкоджало йому брати участь у розгляді справи.
Зважаючи на викладене, підстави вважати, що судом першої інстанції при розгляді справи було порушено вимоги ст.268 КУпАП, відсутні.
       17.05.2021 року ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бериславського районного суду Херсонської області від 28 квітня 2021 року щодо нього після закінчення строку апеляційного оскарження, який сплив 11.05.2021 року, що був робочим днем, тоді як копію цієї постанови він отримав 06.05.2021 року, тобто протягом строку на апеляційне оскарження.
Посилання ОСОБА_1 на те, що копію постанови суду першої інстанції він отримав лише 06.05.2021року, як на поважну причину пропуску ним строку на апеляційне оскарження, не ґрунтуються на законі, оскільки він мав право на оскарження постанови суду протягом 10 днів із дня винесення постанови, а не із дня отримання її копії. 
       При цьому ОСОБА_1  не був позбавлений можливості на своєчасне отримання інформації щодо результату розгляду справи щодо нього протягом строку апеляційного оскарження, копію постанови суду першої інстанції отримано ним протягом строку на апеляційне оскарження, що свідчить про його неналежну процесуальну поведінку, яка не була спрямована на його готовність брати участь у розгляді справи, та створення ним умов для розгляду справи за його відсутності з метою подальшого оскарження судового рішення з цих підстав.
       У своєму клопотанні ОСОБА_1  не навів переконливих доводів про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду від 28.04.2021 року щодо нього.
       Починаючи з 29.04.2021 року по 11.05.2021 року, що був робочим днем, ОСОБА_1 мав право та можливість своєчасно подати апеляційну скаргу про перегляд постанови суду першої інстанції в апеляційному порядку. 
Однак протягом зазначеного часу, він не скористався своїм процесуальним правом. 
       Достовірно знаючи про те, що справа про адміністративне правопорушення перебуває на розгляді в суді першої інстанції, ОСОБА_1 тривалий час, неодноразово звертаючись з клопотаннями про відкладення судового розгляду, надавши недостовірну інформацію про перебування на лікуванні станом на 12.04.2021 року, що стало підставою для чергового відкладення розгляду справи, не проявив належної процесуальної поведінки та готовності брати активну участь у розгляді справи, вжив заходів, спрямованих на ухилення від участі в судовому засіданні.
Крім того, зі змісту медичної довідки, долученої до апеляційної скарги, вбачається, що ОСОБА_1 перебував на лікуванні з 23.04.2021 по 30.04.2021 року, що не позбавляло його можливості дізнатись про стан розгляду справи та в десятиденної строк, передбачений ст.294 КУпАП, вжити заходів на реалізацію свого процесуального права на апеляційне оскарження, однак апеляційну скаргу ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку подав лише 17.05.2021 року, і будь-яких доказів про те, що він не мав можливості своєчасно подати апеляційну скаргу про перегляд постанови суду першої інстанції в апеляційному порядку - не надав, і тим самим пропустив строк без поважної причини. 
       Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що підстав для поновлення строку апеляційного оскарження, як про це ставиться питання ОСОБА_1 не має, тому апеляційну скаргу належить поверненню апелянту.
       Керуючись ст.294 КУпАП України, апеляційний суд, 

п о с т а н о в и в:

       Клопотання  ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Бериславського районного суду Херсонської області від 28 квітня 2021 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо нього - залишити без задоволення в зв`язку із пропуском строку апеляційного оскарження без поважних причин, а апеляційну скаргу повернути апелянту.

       Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського
апеляційного суду                (підпис)                        Ю.М. Гемма