Ухвала
 
06 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 665/814/17
провадження № 61-4237ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:   Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Коротенка Є. В., 
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Сидоренко Наталя Олександрівна, на постанову Херсонського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Іванівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 тривалістю у два місяці.
 
Позовні вимоги ОСОБА_4 мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер              ОСОБА_3 . Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 6,97 га, розташованої в межах території Іванівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області. 21 грудня 2009 року              ОСОБА_3 склав на його ім`я заповіт, яким заповів йому належну на праві власності вищезазначену земельну ділянку. 19 травня 2017 року він дізнався про смерть          ОСОБА_3 та про складений останнім на його користь заповіт, у зв?язку з чим звернувся до приватного нотаріуса Чаплинського нотаріального округу Херсонської області Ткаченко С. А. з приводу оформлення спадкових справ, проте нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено через пропуск строку для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що він у визначений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, оскільки не знав про смерть спадкодавця та існування заповіту, що вважає поважною причиною пропуску такого строку, позивач просив позов задовольнити. 
 
Чаплинський районний суд Херсонської області рішенням від 13 липня 2017 року в задоволенні позову відмовив.
 
Херсонський апеляційний суд постановою від 03 грудня 2019 року рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 13 липня 2017 року скасував та ухвалив нове рішення, яким визначив ОСОБА_2 додатковий строк тривалістю два місяці з дня прийняття постанови у даній справі для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
У грудні 2019 року ОСОБА_1 , від імені якого діяла адвокат Сидоренко Н. О., подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Херсонського апеляційного суду            від 03 грудня 2019 року у вищевказаній справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діяла адвокат Сидоренко Н. О., на постанову Херсонського апеляційного суду                          від 03 грудня 2019 року з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.
 
У січні 2020 року ОСОБА_1 як особа, яка не брала участі у справі, звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 13 липня 2017 року.
 
Херсонський апеляційний суд ухвалою від 27 березня 2021 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 13 липня 2017 року.
 
Херсонський апеляційний суд ухвалою від 01 грудня 2020 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 13 липня 2017 року закрив.
 
12 березня 2021 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Сидоренко Н. О., подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Херсонського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.  
 
У відкритті касаційного провадження в частині оскарження постанови Херсонського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року необхідно відмовити з таких підстав.
 
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
 
Отже, в силу вказаної норми процесуального права, яка є імперативною, повторне касаційне оскарження судових рішень заборонено.
 
Постанова Херсонського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року вже була предметом перегляду суду касаційної інстанції за касаційною ОСОБА_1 , від імені якого діяла адвокат Сидоренко Н. О., за результатами якого Верховним Судом постановлено ухвалу від 23 грудня 2019 року про відмову у відкритті касаційного провадження з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.
 
Враховуючи, що касаційна скарга ОСОБА_1 , від імені якого діяла адвокат              Сидоренко Н. О., подана на постанову Херсонського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року, яка була предметом касаційного оскарження, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з підстав, встановлених пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України.
 
У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Херсонського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року необхідно відмовити з таких підстав.
 
Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
 
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) зроблено висновок, що «аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків».
 
Пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
 
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
Апеляційний суд встановивши, що рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 13 липня 2017 року не вирішувалося питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 , дійшов обґрунтованого висновку про закриття апеляційного провадження.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Аргументи касаційної скарги не спростовують висновків суду, правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.
 
Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки оскаржувана ухвала Херсонського апеляційного суду від 01 грудня                 2020 року є законною та обґрунтованою, ухвалена з додержанням норм права, підстави для її скасування відсутні.
 
Керуючись пунктом 3 частини другої та частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Сидоренко Наталя Олександрівна, на постанову Херсонського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Іванівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає. 

Судді:                                                                                                           А. Ю. Зайцев 
 
В. С. Жданова
 
                                                                                                                      Є. В. Коротенко