ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року	Львів	Справа № 380/4912/21 пров. № А/857/6799/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді                                                     Сеника Р.П.,  
суддів                                                                           Хобор Р.Б., Шинкар Т.І.,
з участю секретаря судового засідання                    Лутчин А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі № 380/4912/21 за адміністративним позовом Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Товариства з обмеженою відповідальністю "Марвел інтернешнл табакко груп" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків,-

суддя в 1-й інстанції –Братичак У.В.,
час ухвалення рішення – 31.03.2021 року,
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – 31.03.2021 року,

В С Т А Н О В И В :

Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулося з заявою до ТОВ «МАРВЕЛ ІНТЕРНЕШЕЛ ТОБАККО ГРУП», в якій просить прийняти рішення, яким задовольнити позовні вимоги Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та підтвердити обґрунтованість адміністративного арешту майна платника податків, застосованого рішенням №1219/6/35-00-07-01 від 30.03.2021.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року відмовлено у відкритті провадження за позовною заявою Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Товариства з обмеженою відповідальністю "Марвел інтернешнл табакко груп".
Не погодившись з ухвалою суду, Північне міжрегіональне управління ДПС подало апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати ухвалу суду, як таку що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та зазначає наступне.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, Наказом Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 12.03.2021 №29-п, на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.4 ст.77, п.82.1 ст.82 Податкового кодексу України, призначено проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «МАРВЕЛ ІНТЕРНЕШЕЛ ТОБАККО ГРУП» (код ЄДРПОУ 40299515, місцезнаходження: 79495, Львівська область, м.Винники, вул.Замкова, 2А) з 30.03.2021 тривалістю 30 робочих днів. Мета перевірки: здійснення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, дотримання валютного та іншого законодавства та з метою контролю за правильністю нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2017 по 31.12.2020.
На підставі прийнятого наказу про проведення перевірки здійснено виїзд за адресою платника податків: АДРЕСА_1 , для вручення направлень на перевірку №65/35-00-07-01 від 30.03.2021 року та №64/35-00-07-01 від 30.03.2021 року.
Представником ТОВ «МАРВЕЛ ІНТЕРНЕШЕЛ ТОБАККО ГРУП» повідомлено про не допуск до перевірки без письмового пояснення щодо причин не допуску, про що Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків складено акти від 30.03.2021 року №30/35-00-07-01 «Про відмову у допуску фахівців Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «МАРВЕЛ ІНТЕРНЕШЕЛ ТОБАККО ГРУП», код ЄДРПОУ 40299515» та № №32/35-00-07-61 від 30.03.2021 «Про відмову представника ТОВ «МАРВЕЛ ІНТЕРНЕШНЛ ТОБАККО ГРУП», код ЄДРПОУ 40299515 Ломаги Юрія Томашовича від надання письмових пояснень щодо причин недопуску до акту від 30.03.2021 року №30/35-00-07-01-03-05».
30.03.2021 начальник управління податкового аудиту підприємств (установ) відповідних галузей Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулась до начальника Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків із зверненням щодо застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «МАРВЕЛ ІНТЕРНЕШЕЛ ТОБАККО ГРУП».
За результатами розгляду даного звернення начальником Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків було прийнято рішення від 30.03.2021 №1219/6/35-00-07-01 про застосування умовного адміністративного арешту майна ТОВ «МАРВЕЛ ІНТЕРНЕШЕЛ ТОБАККО ГРУП».
Вирішуючи питання щодо прийняття заяви контролюючого органу, судом першої інстанції встановлено, що згідно з даними КП “Діловодство спеціалізованого суду”, 24.03.2021 року ТОВ «МАРВЕЛ ІНТЕРНЕШЕЛ ТОБАККО ГРУП» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Північного регіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, з вимогами про визнання протиправним та скасування рішення Північного регіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про призначення перевірки ТОВ Марвел Інтернешнл Тобакко Груп, що оформлене протоколом № 29-п від 12.03.2021 Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ Марвел Інтернешнл Тобакко Груп та визнання протиправними дії Північного регіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків по проведенню планової виїзної перевірки ТОВ Марвел Інтернешнл Тобакко Груп на підставі наказу Північного регіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №29-п від 12.03.2021р. Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ Марвел Інтернешнл Тобакко Груп.
Відтак, суд зазначив, що оскарження відповідачем наказу про проведення документальної перевірки є способом захисту, спрямованим на відновлення порушеного права, зумовленого наслідками такого контрольного заходу.
У спірній ситуації звернення до суду з поданням щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту витікає з правовідносин, які виникли у зв`язку з недопуском до проведення перевірки на підставі вказаного наказу. Відтак, незгода платника із проведенням перевірки (оскарження в судовому порядку наказу про проведення документальної перевірки) підтверджує існування спору про право в цих правовідносинах, а відтак наявні підстави для відмови у відкритті провадження.
Позивач у судове засідання не прибув, однак до суду 11.05.2021 року надійшло письмове клопотання від представника позивача про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що міста Харків та Львів віднесено до "червоної зони",  а тому з огляду на карантинні обмеження просить відкласти розгляд справи та призначити судове засідання у режимі відеоконференції. Однак, це клопотання задоволеним бути не може, оскільки виходячи з положень ч. 4 ст. 196 КАС України присутність осіб, які беруть участь у справі, є не обов`язковою та судом така обов`язковою не визнавалася, а відкладення справи, призведе до необґрунтованого затягування апеляційного розгляду, коли таку може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та наданих письмових пояснень позивача викладених у позовній заяві та апеляційній скарзі.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, а тому, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 4 ст. 229, п.2 ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, вважає можливим проведення розгляду справи за їхньої відсутності без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до п. 94.1, пп. 94.2.3 п. 94.2, п. п. 94.4 - 94.6, 94.10 ст. 94 Податкового кодексу України (далі - ПК України), адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин, зокрема, платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.
Арешт майна може бути повним або умовним.
Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.
Керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається: платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.
Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 283 КАС України, провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
Згідно частини 2 зазначеної статті, заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі.
Згідно з частинами 4, 5 вказаної статті, суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо: 1) заявлено вимогу, не передбачену частиною першою цієї статті; 2) із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право. Відмова у відкритті провадження за заявою унеможливлює повторне звернення заявника з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.
Слід зауважити, що наявність спору про право в окремих випадках може бути виявлено після відкриття провадження у справі за відповідною заявою. В такому разі суд також повинен закрити провадження у справі, оскільки відповідні вимоги не можуть бути розглянуті в порядку окремого виду адміністративного провадження, яким є провадження за заявою контролюючого органу.
Спір про право, в розумінні статті 283 КАС України має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у зазначеній статті.
Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням контролюючого органу, що було підставою для виникнення обставин для подання відповідної заяви.
Між тим, стаття 283 КАС України не містить переліку будь-яких критеріїв такої незгоди як підстави для висновку про існування спору про право. Отже, у кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасника провадження на предмет існування спору. Така незгода має втілюватись у вчиненні учасником процесу об`єктивно необхідних дій для відновлення порушеного права.
Оскарження відповідачем наказу про проведення документальної перевірки є способом захисту, спрямованим на відновлення порушеного права, зумовленого наслідками такого контрольного заходу.
У спірній ситуації звернення до суду із заявою щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту випливає з правовідносин, які виникли у зв`язку з недопуском до проведення перевірки на підставі вищезазначеного наказу. Відтак, незгода платника із проведенням перевірки (оскарження в судовому порядку наказу про проведення документальної перевірки) підтверджує існування спору про право в цих правовідносинах.
За таких обставин, за умови наявності спору про право між сторонами виключається можливість розгляду та вирішення заяви у справах за зверненням контролюючого органу про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків в порядку ст. 283 КАС України.
Вказана правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 15.08.2018 у справі №804/1453/17, від 14.11.2018 у справі № 818/907/16 та від 25 січня 2019 року (справа №808/2981/14).
Ці правові позиції Верховного Суду колегія суддів бере до уваги, так як ст. 283 КАС України передбачає наявність спору про право як підставу для відмови у відкритті провадження за заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту.
В даному випадку про наявність спору про право свідчить оскарження до суду товариством наказу контролюючого органу про проведення документальної перевірки.
Підсумовуючи наведене, суд встановив, що позивач заперечує законність проведення перевірки, недопуск до якої й зумовив звернення контролюючого органу із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту. Товариство вчиняє дії направлені на відновлення порушеного, на його думку, права шляхом оскарження наказу.
Існування у спірних правовідносинах спору про право, на переконання колегії суддів, виключає можливість розгляду заяви контролюючого органу про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність розгляду цієї справи в порядку загального позовного провадження, ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відповідно до   ст.316 КАС України   апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Керуючись 229, ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, 311, 313, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 328 КАС України, суд – 

                                                        П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Північного міжрегіонального управління ДПС залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року про відмову у відкритті провадження у справі № 380/4912/21 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	Р. П. Сеник 	
судді	 	Р. Б. Хобор 	
 	 	Т. І. Шинкар  	
Повне судове рішення складено 13.05.2021 року