ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2021 року	Львів	Справа № 300/3111/20 пров. № А/857/4528/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.
суддів:                                                                      Ніколіна В.В., Пліша М.А.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року (головуючий суддя: Могила А.Б., місце ухвалення - м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
встановив:
ОСОБА_1 , 02.11.2020, через поштове відділення зв`язку, звернувся до суду з позовом, в якому просив: - визнати протиправними дії та бездіяльність, що вчинені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві на звернення від січня 2014 про поновлення виплати призначеної пенсії; - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області невідкладно поновити з 07.02.2012 по 30.04.2017 виплату пенсії за вислугу років, як колишньому працівнику органів МВС, з урахуванням того, що в 2014-2015 роках мав вислугу років понад один рік у Збройних Силах України.
Обґрунтовує позов тим, що 21.09.2007      йому призначено пенсію за вислугу років, як колишньому працівнику міліції. В подальшому виплату пенсії було припинено у зв`язку із поновленням його на службі в податковій міліції      Державної податкової адміністрації України. Після звільнення (06.02.2012)      у лютому 2013 року він      звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про поновлення йому виплати призначеної пенсії, за результатами розгляду якої по суті порушеного питання, відмовлено. Аналогічну за змістом заяву у січні 2014 року було подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з проханням витребування його пенсійної справи в Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві. Проте, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області пенсійна справа не витребовувалася. Відмова відповідачів в поновленні пенсії мотивована тим, що заява про призначення пенсії за вислугу років, особою звільненою з військової служби, яка має право на пенсію згідно із   Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»   подається до головного управління Пенсійного фонду в області через уповноважений пенсійний орган відомства чи силової структури, з якої особу було звільнено. Вважає такі дії протиправними, оскільки пенсія йому за вислугу років вже була призначена з 21.09.2007. 
Разом з тим, до відповідачів      він звертався про поновлення виплати пенсії у зв`язку із звільненням   06.02.2012 з податкової міліції органів ДПА України. Після проходження військової служби з 09.05.2014 по 16.05.2015 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 17.05.2015 йому призначено пенсію за вислугу років, як військовослужбовцю Збройних Сил України. Проте, з 01.05.2017 виплата пенсії припинена,      оскільки рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.03.2017 по справі № 809/281/17 його з 13.01.2017 поновлено на посаді начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС в Івано-Франківській області. При цьому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області вирішено стягнути з нього переплату пенсії так, як вказаним рішенням суду зобов`язано Державну фіскальну службу України      нарахувати та виплатити йому      середній заробіток за час вимушеного прогулу. Вважає, що відповідачі з 2014 року порушують його конституційне право на пенсійне забезпечення - відмовляють в поновленні пенсії за вислугу років, як колишньому працівнику органів МВС України з 07.02.2012 по 08.05.2014, а також за час не перебування на військовій службі в особливий період - з 09.05.2014 по 16.05.2015. Отже, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області поновити йому з 07.02.2012 по 30.04.2017 виплату пенсії за вислугу років.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права, а тому просить скасувати рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, апелянт покликається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, 05.04.2021 подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач відповідно до   Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»      з 21.09.2007 призначено пенсію за вислугу років.
Згідно трудової книжки позивача вбачається, що наказом Державної податкової адміністрації України від 21.05.2010 № 708-о позивач прийнятий на службу в податкову міліцію органів Державної податкової служби.
Позивачем, 12.07.2010      направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (отримано 16.07.2010) повідомлення про його призначення на посаду начальника відділу внутрішньої безпеки при Державній податковій адміністрації Івано-Франківської області Управління внутрішньої безпеки Державної податкової адміністрації України, на підставі чого пенсійним органом припинено виплату пенсії позивачу з моменту призначення на посаду - з 21.05.2010.
Наказом Державної податкової адміністрації України      від 06.02.2012 № 6-о, позивача      з 06.02.2012 звільнено з податкової міліції органів Державної податкової служби.
Позивач в лютому 2013 року звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві      про нарахування з 07.02.2012 пенсії у зв`язку із досягненням 45 річного віку та наявністю загального стажу 28 років 6 місяців у збройних силах, органах внутрішніх справ та податкової міліції.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві з посиланням на норми Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до   Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого   постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007      №      3-1, повідомлено позивачу, що призначення пенсії можливе у разі подання уповноваженим структурним підрозділом Державної податкової служби України всіх необхідних документів.
Позивач звернувся із заявою від 23.01.2014 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області      про нарахування пенсії у зв`язку із досягненням 45 річного віку та наявністю вислуги років      більше 25 років в органах збройних сил, органах внутрішніх справ та податкової міліції.      Також, позивач просив витребувати в Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві його пенсійну справу.
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області      звернулося до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із запитом від 04.02.2014 № 208/13 про надання відповідної інформації по позивачу.
На вказаний запит надано      відповідь від 26.02.2014 № 4140/12, згідно якої, позивач перебував на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримував пенсію за вислугу років з 21.09.2007      по 31.07.2010 у відповідності до пункту «а» статті 12 Закону України   Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Виплату пенсії було припинено з 01.08.2010, на підставі заяви позивача від 16.07.2010 про його призначення на посаду начальника відділу внутрішньої безпеки при ДПА в Івано-Франківській області УВБ ДПА України та копії наказу ДПА України в Івано-Франківській області від 21.05.2010 № 708-о. Документи для призначення пенсії позивача від уповноваженого структурного підрозділу ДПА України до головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не надходили.
У період з 09.05.2014 по 16.05.2015 позивач проходив службу в Івано-Франківському обласному військовому комісаріаті.
Зокрема, наказом Івано-Франківського обласного військового комісаріату № 85 від 09.05.2014, відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014, позивач призваний на військову службу під час мобілізації  на особливий період.
Наказом військового комісара Івано-Франківського обласного військового комісаріату      від 01.04.2015 № 71, підполковника ОСОБА_1 , начальника відділу забезпечення      подачі мобільних ресурсів Івано-Франківського ОВК,      звільненого наказом      начальника      Генерального штабу      - головнокомандувача ЗСУ   (по особовому складу)      від 14.03.2015 № 105 з військової служби у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я) пункту 1 частини 8   статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 16.05.2015 виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , з усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Долинського ОМВК Івано-Франківської області. Вислуга років у Збройних Силах України становить: календарна - 19 років 06 місяців (копія витягу з наказу).
З 17.05.2015 на підставі поданих Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначено позивачу пенсію за вислугу років по лінії Міністерства оборони України.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 05.07.2016 по справі № 826/1993/13-а визнано протиправним та скасовано наказ Голови Державної податкової служби України від 06.02.2012 №6-о «Про звільнення ОСОБА_1 ». Дата набрання законної сили - 05.07.2016.
Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.11.2016 по справі № 809/867/16 (дата набрання законної сили - 02.03.2017) поновлено позивача на посаді начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС в Івано-Франківській області з 07.02.2012. Стягнуто з Державної фіскальної служби України на користь позивача середній заробіток в сумі 88580, 41      грн. за час вимушеного прогулу за один рік.
На підставі наказу Державної служби України від 11.01.2017 № 20-о позивача поновлено на посаді начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС в Івано-Франківській області.
Наказом ДФС України від 12.01.2017 № 29-о позивача звільнено з служби з 13.01.2017.
На виконання постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.03.2017 по справі № 809/281/17, ДФС України та Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області прийняті накази від 24.04.2017 № 905-о та від 24.04.2017 № 134-о, якими      наказ ДФС від 12.01.2017 № 29-о «Про звільнення ОСОБА_1 » скасовано. Поновлено        ОСОБА_1 на посаді начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС в Івано-Франківській області з 13.01.2017 (а. с. 74,75).
Позивачем в позовній заяві, у зв`язку із виконанням постанови Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30.03.2017 по справі № 809/281/17, з 01.05.2017 було припинено виплату пенсії, яка була призначена йому з 17.05.2015.
Вказана обставина підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області   від 21.05.2020 № 14184-11069/Ш-03/8-2800/20.
Наказом ДФС України від 28.09.2017 № 2174-о позивача призначено на посаду начальника відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Тернопільській області Головного управління ДФС у Тернопільській області.
Згідно наказу Державної фіскальної служби України від 30.08.2018 № 1477-о полковника податкової міліції ОСОБА_1 , начальника відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Тернопільській області Головного управління ДФС у Тернопільській області, звільнено з 31.08.2018 з посади та податкової міліції Державної фіскальної служби України у запас (з постановкою на військовий облік) за підпунктом «г» (через скорочення штатів) пункту 64 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 № 114.
На підставі подання Головного управління ДФС у Тернопільській області про призначення пенсії № 5 від 13.09.2018 та доданих до нього документів, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 01.09.2018 позивачу призначено пенсію за вислугу років, як полковнику податкової міліції.
В подальшому, позивач неодноразово звертався із заявами та скаргами до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України про      поновлення виплати пенсії, як колишньому працівнику органів МВС України за період з 07.02.2012 по 24.04.2017, за результатами розгляду яких пенсійними органами по суті порушеного питання відмовлено, що підтверджується листами від 09.04.2020 № 813-710/Ш-03/8-0900/20,      від 21.05.2020.
Рішенням Верховного Суду від 22.01.2020 постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 30 березня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2017 року в справі № 809/281/17 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Івано-Франківського окружного адміністративного суду.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки до вислуги років позивача зараховано період проходження служби в органах податкової міліції з 07.02.2012 по 28.09.2017, та те що йому з 17.05.2015 по 30.04.2017    призначено пенсію за вислугу років по лінії Міністерства оборони України, враховуючи приписи ч. 2   ст. 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»   суд дійшов висновку, що у позивача відсутнє право на отримання пенсії за період з 07.02.2012 по 30.04.2017.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» визначає  умови,  норми  і  порядок  пенсійного забезпечення  громадян  України  із  числа осіб, які перебували на військовій  службі,  службі  в органах внутрішніх справ, державній  пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації  України,  органах  і  підрозділах  цивільного захисту, податковій  міліції  чи  Державній  кримінально-виконавчій  службі України,  та  деяких  інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом (далі Закон № 2262-ХІІ, тут і надалі в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно ч. 2 ст. 2 Закон № 2262-ХІІ, пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб,  які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до  Збройних Сил України,  інших  утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту, службу до органів внутрішніх справ, Державної   служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій  здійснюється з урахуванням загальної  вислуги років на день останнього звільнення.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до   Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»   затверджено   постановою правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402, регулює  питання  щодо  подання  та  оформлення документів для  призначення  (перерахунку)  пенсій  відповідно  до Закону  України  «Про  пенсійне  забезпечення  осіб,  звільнених з військової служби,  та деяких інших осіб», крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх  сімей,  та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 № 1522 «Про  передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій  деяким  категоріям громадян».
Відповідно до п. 1 Порядку № 3-1, заяви  про  призначення  пенсії  за  вислугу  років  та по інвалідності особам,  звільненим зі служби,  які  мають  право  на пенсію згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»,  та особам,  які мають право на пенсійне забезпечення відповідно  до  міжнародних  договорів  у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей,  згода  на  обов`язковість  яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства  інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України.
Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які  за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів.
Згідно п. 12 Порядку № 3-1, уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачу з 21.09.2007 призначено пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а»   статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 26.02.2014 № 4140/12 (а. с. 9).
Так, згідно п. «а» ст. 12 Закон № 2262-ХІІ, пенсія за вислугу років призначається особам  офіцерського  складу,  прапорщикам  і  мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та  військової  служби  за контрактом, іншим особам,  зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього  Закону  (крім  осіб,  зазначених  у частині третій статті 5 цього Закону).
Натомість, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що п. «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам  і  мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та  військової  служби  за контрактом, іншим особам,  зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону,  в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку,  крім осіб,  зазначених у частині третій статті 5 цього Закону,  за наявності у них  страхового  стажу  25  років  і більше,  з  яких  не  менше  ніж  12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх  справ, державній  пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та  захисту  інформації  України, органах і підрозділах цивільного захисту,  податковій  міліції  чи Державній кримінально-виконавчій службі  України.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що позивач в заяві від лютого 2013 року до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та в заяві від 23.01.2014 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області просить нарахувати йому пенсію у зв`язку із досягненням 45-річного віку та наявності вислуги більше 25 років в органах збройних сил, органах внутрішніх справ та податкової міліції.
Проаналізувавши зміст вказаних заяв, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач звертаючись до пенсійних органів, просив нарахувати йому пенсію відповідно до п. «б» ст. 12   Закону № 2262-ХІІ,   тобто пенсію з інших підстави ніж та, що йому призначена з 21.09.2007 - відповідно до пункту «а» ст. 12   Закону № 2262-ХІІ.
Отже, фактично позивач звертався до пенсійних органів із заявами про призначення, а не поновлення пенсії, яка йому була призначена      та виплачувалася з      21.09.2007 по 31.07.2010, тобто в заявах від лютого 2013 року та від 23.01.2014 жодних вимог про поновлення пенсії, виплата якої      була припинена у зв`язку проходженням    позивачем служби в органах податкової міліції, ним не ставилося.
Крім цього, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно      відповіді від 26.02.2014 № 4140/12, яка надана позивачу Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, виплату пенсії було припинено з 01.08.2010 на підставі заяви позивача від 16.07.2010 про його призначення на посаду начальника відділу внутрішньої безпеки при ДПА в Івано-Франківській області УВБ ДПА України та копії наказу ДПА України в Івано-Франківській області від 21.05.2010 № 708-о. Документи для призначення пенсії позивача від уповноваженого структурного підрозділу ДПА України до головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві не надходили.         
А тому, враховуючи наведене, правових підстав визнавати протиправними дії та бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на звернення позивача про поновлення виплати призначеної пенсії відсутні.
Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.11.2016 по справі № 809/867/16 позивача поновлено на посаді начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС в Івано-Франківській області з 07.02.2012. Тобто з цієї дати, позивач є таким, що проходив службу в органах податкової міліції.
Так, згідно розрахунку вислуги років на пенсію Головного управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, до служби позивача, яка підлягає зарахуванню у вислугу років для призначення пенсії, зараховано період його роботи на посаді начальника відділу внутрішньої безпеки Головного управління ДФС в Івано-Франківській області з 07.02.2012 по 28.09.2017. Крім цього, відповідно до вказаного розрахунку, з 28.09.2017 по 31.08.2018, позивачу зараховано період його роботи на посаді начальника відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС у Тернопільській області Головного управління ДФС у Тернопільській області (а. с. 52 - 56).
Тобто, період роботи з 07.02.2012 по 31.08.2018 зараховано позивачу, як служба в органах податкової служби.
Суд апеляційної інстанції наголошує, що ч. 2 ст. 2   Закону № 2262-ХІІ (в редакції на момент подання позову) встановлено, що пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту, податкової міліції та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки до вислуги років позивача зараховано період проходження служби в органах податкової міліції 07.02.2012 по 31.08.2018 та враховуючи приписи ч. 2 ст. 2   Закону № 2262-ХІІ, у позивача відсутнє право на отримання пенсії за період з 07.02.2012 по 30.04.2017, а тому правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій та бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, зобов`язання поновити з 07.02.2012 по 30.04.2017 виплату пенсії за вислугу років відсутні.
Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю.
Апеляційна скарга ОСОБА_1 області не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін. 
Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд –
постановив:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 січня 2021 року у справі № 300/3111/20 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. В. Ніколін 	
 	 	М. А. Пліш