Справа № 991/3092/21
Провадження1-кс/991/3141/21

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року                                                                        м.Київ 

Вищий антикорупційний суд у складі:
слідчого судді                         ОСОБА_1 ,
з участю: 
секретаря судового засідання         ОСОБА_2 ,
адвоката                                 ОСОБА_3 ,
детектива                                  ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 – адвоката ОСОБА_3 на рішення старшого детектива – заступника керівника Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про часткову відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчої дії у кримінальному провадженні № 42018000000001846 від 01.08.2018,
В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_3 (Адвокатське об`єднання «Лещенко, Дорошенко і партнери») в інтересах ОСОБА_5 подала до Вищого антикорупційного суду скаргу, в якій просить:
- скасувати постанову детектива першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 21.04.2021, якою відмовлено у проведенні допиту ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч.4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, у кримінальному провадженні, відомості про початок якого внесені до ЄРДР за № 42018000000001846 від 01.08.2018;
- зобов`язати детектива ОСОБА_4 чи іншого детектива з числа групи детективів Національного антикорупційного бюро України, у провадженні яких перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про початок якого внесені до ЄРДР за № 42018000000001846 від 01.08.2018, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, вчинити дії, а саме: відновити досудове розслідування та провести допит підозрюваного ОСОБА_5 для забезпечення його права на захист.
Обставини, на які посилається особа, яка подала скаргу
У провадженні детективів Національного антикорупційного бюро України перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42018000000001846 від 01.08.2018 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191; ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України. 
Захисник ОСОБА_5 – адвокат ОСОБА_6 направив до НАБУ клопотання за вих. № 208-к/00154/2018-5038 від 16.04.2021 про відновлення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні та проведення допиту підозрюваного ОСОБА_5 . 
У відповідь на клопотання захисника від 16.04.2021 про проведення допиту отримано постанову детектива НАБУ ОСОБА_4 від 21.04.2021 про часткову відмову у задоволенні вищевказаного клопотання.
Захисник вважає, що постанова детектива від 21.04.2021 є необґрунтованою та невмотивованою, підлягає скасуванню в судовому порядку з таких причин:
- 09.01.2019 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, однак по сьогоднішній день останній так і не був допитаний детективом чи прокурором з приводу викладених у повідомленні про підозру обставин;
- від показань на допитах, які мали місце раніше: 30.01.2018, 15.03.2018, 18.04.2018, 08.06.2018, 18.06.2018, 26.06.2018, 11.07.2018, – ОСОБА_5 відмовився 24.09.2020, про що письмово проінформував сторону обвинувачення;
- відмову детектива в проведенні допиту ОСОБА_5 з посиланням на ті допити підозрюваного, від наданих показань на яких останній відмовився, сторона захисту розцінює як порушення права на захист, шо є одним із основних принципів кримінального провадження, – ОСОБА_5 незаконно позбавлений такого засобу й способу захисту від підозри, як давання показань;
- необхідність проведення допиту підозрюваного ОСОБА_5 обґрунтована у поданому клопотанні від 16.04.2021 та зумовлена необхідністю проведення повного, всебічного і об`єктивного розслідування інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та має на меті отримання відомостей, які мають значення доказів v кримінальному провадженні, зокрема щодо надання пояснень тим подіям та обставинам, які відповідно до положень ст. 91 КПК України підлягають доказуванню v кримінальному провадженні. 
Позиція сторін у судовому засіданні
Адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримала і просила задовольнити, посилаючись на наведені в ній підстави. Додатково зазначила, що р аніше показання ОСОБА_5 надавав, коли досудове розслідування здійснювала Генеральна прокуратура України, і через психологічний тиск надав показання, які були вигідні слідству. Оскільки ОСОБА_5 24.09.2020 відмовився від раніше наданих показань, то потрібно з`ясувати його позицію щодо обставин, зазначених у повідомленні про зміну підозри і про повідомлення нової підозри. Після передачі кримінального провадження до НАБУ для здійснення досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 не був допитаний. Запити про міжнародну правову допомогу були направлені без урахування показань ОСОБА_5 . Після допиту підозрюваного питання, поставлені у запитах, можливо були б уточнені або його показань було б достатньо, щоб розпочати виконувати вимоги ст. 290 КПК України без очікування відповідей на запити. 
Старший детектив ОСОБА_4 заперечив проти скарги та просив відмовити у скасуванні постанови, яку він вважає законною і обґрунтованою. Подав до суду письмові заперечення, в яких зазначив таке. 08.10.2020 прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури виніс постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42018000000001846 від 01.08.2018 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України, у зв`язку з наявною необхідністю виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва. Проведення допиту  ОСОБА_5  як підозрюваного на цей час буде суперечити ч. 5 ст. 280 КПК України, якою визначено, що після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного. На цей час проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва, у зв`язку з яким досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинене, не завершено та сторона обвинувачення не вбачає потреби у проведенні слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій до отримання матеріалів виконання відповідних запитів про міжнародну правову допомогу. Тому підстав для відновлення розслідування у кримінальному провадженні не вбачається. Під час здійснення досудового розслідування підозрюваний  ОСОБА_5  неодноразово викликався слідчим для допиту його як підозрюваного, та він неодноразово допитувався як підозрюваний у кримінальному провадженні, що не заперечується стороною захисту.  ОСОБА_5  надавав показання  (або користуючись ст. 63 Конституції України та ст. 42 КПК України відмовлявся надавати показання) в статусі підозрюваного та оригінали протоколів зазначених допитів долучено до матеріалів провадження № 42018000000001846 від 01.08.2018 в оригіналах при виділенні з матеріалів кримінального провадження, в рамках розслідування якого вони були проведені. Також ОСОБА_5  додатково допитано як підозрюваного 09.01.2019 після його повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру. Зазначені у скарзі адвоката  ОСОБА_3  відомості про те, що підозрюваному  ОСОБА_5  не надано можливості надати показання, спростовується відповідним протоколом допиту, який проведено за участю адвоката ОСОБА_5  — ОСОБА_6 . Детектив стверджує, що на даний час підстави для відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні відсутні. Після відновлення досудового розслідування підозрюваному буде надано право додатково надати показання з приводу підозри згідно з п. 5 ч. 3 ст. 42 КПК України. З огляду на викладене, у задоволенні скарги адвоката підозрюваного ОСОБА_5 - ОСОБА_3 на постанову детектива про відмову у задоволенні клопотання детектива у кримінальному провадженні № 42018000000001846 від 01.08.2018 просить відмовити.
Також старший детектив пояснив, що лист про відмову від раніше наданих показань не передбачений КПК України. До будь-яких показань ОСОБА_5 сторона обвинувачення буде відноситися критично. Скерування запитів про міжнародну правову допомогу необхідне для перевірки показань ОСОБА_5 , які він надав або надасть в подальшому, тобто його допит не матиме впливу на питання направлення і виконання запитів. Вважає, що мета подання захисником клопотання полягає в забезпеченні можливості повторного оскарження рішення сторони обвинувачення про зупинення досудового розслідування. Допит ОСОБА_5 буде проведений після отримання матеріалів виконання запитів про міжнародну правову допомогу, з урахуванням їх результатів. Запити стосуються відслідковування грошових потоків, отриманих від продажу за завищеними цінами, для перевірки, чи отримав ОСОБА_5 безпосередньо вигоду від здійснених операцій; та встановлення і перевірки способу транспортування закупленого устаткування.
Встановлені обставини справи, оцінка і мотиви слідчого судді
У пункті 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя – це суддя суду першої інстанції до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. За змістом ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України. 
Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час досудового розслідування визначений ст. 306 КПК України. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, розглядаються слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням відповідних положень глави 26 цього Кодексу. За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, передбачену ч. 2 ст. 307 КПК України.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій – особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником. Адвокат ОСОБА_3 як захисник підозрюваного ОСОБА_5 , в чиїх інтересах було подане клопотання від 16.04.2021, є особою, яка має право на оскарження постанови детектива про зупинення досудового розслідування.
З наданих захисником і детективом копій окремих матеріалів кримінального провадження вбачається, що Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування, а Спеціалізованою антикорупційною прокуратурою Офісу Генерального прокурора – процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 42018000000001846 від 01.08.2018 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 191; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366; ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України. 
29.01.2018 ОСОБА_5 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12013220540000400 від 31.01.2013 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191; ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України. 
14.03.2018 з матеріалів досудового розслідування № 12013220540000400 від 31.01.2013 виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_7 ,  ОСОБА_5 і  ОСОБА_8  у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191; ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України, яке зареєстроване під номером № 42018000000000582 від 14.03.2018.
01.08.2018 з кримінального провадження № 42018000000000582 від 14.03.2018 в окреме провадження виділені матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191; ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України, якому присвоєно номер № 42018000000001846 від 01.08.2018.
09.01.2019 з кримінального провадження № 42018000000001846 в окреме провадження виділені матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209 КК України, яке зареєстроване під номером № 42019000000000034 від 09.01.2019. 
09.01.2019 ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 42018000000001846 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру за ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 191; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366; ч. 1 ст. 255; ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 358; ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України.
Як зазначено в скарзі захисника та запереченнях детектива, ОСОБА_5 неодноразово допитувався як підозрюваний – 30.01.2018, 15.03.2018, 18.04.2018, 08.06.2018, 18.06.2018, 26.06.2018 та 11.07.2018 – під час досудового розслідування у кримінальних провадженнях, з яких протоколи його допитів були виділені в оригіналах і долучені до матеріалів провадження № 42018000000001846 від 01.08.2018.
Також 09.01.2019, згідно з протоколом додаткового допиту підозрюваного, підозрюваний ОСОБА_5 під час його допиту прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні № 42018000000001846 – прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , у присутності захисника – адвоката ОСОБА_6 , показав, що до раніше наданих свідчень, зазначених в протоколах допитів підозрюваного, нічого добавити не бажає.
27.11.2019 постановою заступника Генерального прокурора підслідність у кримінальному провадженні № 42019000000000034 від 09.01.2019 визначено за Національним антикорупційним бюро України.
06.05.2020 постановою Генерального прокурора здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42018000000001846 від 01.08.2018 доручено детективам Національного антикорупційного бюро України. 
08.10.2020 кримінальне провадження № 42019000000000034 від 09.01.2019 об`єднане в одне із провадженням № 42018000000001846 від 01.08.2018на підставі ч. 1 ст. 217 КПК України.
08.10.2020 прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 своєю постановою зупинив досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42018000000001846 від 01.08.2018 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 280 КПК України, у зв`язку із наявною необхідністю виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва. У постанові прокурор зазначив, що у кримінальному провадженні виконані всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе на даний час, тому досудове розслідування підлягає зупиненню через необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва із компетентними органами Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії (запит від 08.10.2020), а також Шотландії (запит від 08.10.2020 ) та Турецької Республіки (запит від 19.05.2020). Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.11.2020 було відмовлено в задоволенні скарги захисника ОСОБА_3 на вказану постанову прокурора від 08.10.2020 про зупинення досудового розслідування.
Підозрюваний ОСОБА_5 подав старшому детективу ОСОБА_4 лист від 24.09.2020, в якому повідомив, що усі раніше надані ним показання слідчим, прокурорам Генеральної прокуратури України були надані під тиском і впливом правоохоронних органів та не відповідали його волевиявленню та дійсності, тому просить не брати їх до уваги під час прийняття будь-яких рішень у цьому кримінальному провадженні та інших, в яких вони можуть міститись. 
Захисник ОСОБА_5 – адвокат ОСОБА_6 направив до НАБУ клопотання за вих. № 208-к/00154/2018-5038 від 16.04.2021 про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42018000000001846 від 01.08.2018 та проведення допиту підозрюваного ОСОБА_5 по суті повідомлення про підозру та обставинам, які відомі йому. У клопотанні захисник посилається на норми ст. 20, ч. 3 ст. 42 КПК України, які передбачають право на захист підозрюваного і його процесуальні права у кримінальному провадженні, та те, що після повідомлення про підозру 09.01.2019 по день подання клопотання ОСОБА_5 не був допитаний детективом чи прокурором у кримінальному провадженні з приводу викладених у ній обставин. Метою проведення допиту підозрюваного зазначено забезпечення реалізації права на захист ОСОБА_5 .
Старший детектив – заступник керівника Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України  ОСОБА_4  (далі – старший детектив) за результатами розгляду клопотання захисника від 16.04.2021 своєю постановою від 21.04.2021 відмовив у задоволенні вимог про відновлення досудового розслідування та допит підозрюваного ОСОБА_5 .
Відповідно до правил частини 3 ст. 93 КПК України, сторона захисту здійснює збирання доказів, окрім іншого, шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, для чого подає слідчому, прокурору відповідні клопотання, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 КПК України. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді. 
У частині 2 ст. 220 КПК України закріплено, що про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин – надсилається їй.
Вимоги до змісту постанови закріплені в ч. 5 ст. 110 КПК України. Постанова має складатися з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Перевіривши текст оскаржуваної постанови детектива ОСОБА_4 від 21.04.2021, слідчий суддя вважає, що ця постанова містить усі необхідні і достатні відомості (елементи), передбачені для такого процесуального рішення в ч. 5 ст. 110 КПК України. 
Щодо незгоди захисника із наведеними детективом у постанові мотивами і обґрунтуваннями прийнятого рішення про відмову в допиті підозрюваного, слідчий суддя зазначає наступне. 
У пункті 6 Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017) зазначено, що правова природа такого виду проваджень (скарг за п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України), передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінки таких клопотань на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим, зокрема це стосується доцільності проведення допиту. 
Допит, зокрема підозрюваного, є одним із видів слідчих дій, що передбачений ст. 224 КПК України.
Підозрюваний, відповідно до ч. 1 ст. 20 КПК України, має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Норми п. 8, 12 ч. 3 ст. 42, ч. 4 ст. 46 КПК України передбачають, що підозрюваний, його захисник мають право збирати і подавати слідчому, прокурору, слідчому судді докази, заявляти клопотання про проведення процесуальних дій. Також підозрюваний, згідно з п. 5 ч. 3 ст. 42 КПК України, має право давати пояснення, показання з приводу підозри чи в будь-який момент відмовитися їх давати. Водночас за правилами частини 4 ст. 46 КПК України захисник користується процесуальними правами підозрюваного, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику.
Зважаючи на суть такої слідчої дії як допит, що полягає в повідомленні особою відомостей про обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, реалізація процесуального права давати показання з приводу підозри чи відмовитися їх давати здійснюється безпосередньо підозрюваним та не може бути доручена захиснику. Оскільки давання показань є правом, а не обов`язком підозрюваного, то виключно підозрюваний має вирішувати питання, чи буде він надавати слідчому, прокурору показання чи ні. За таких умов, відповідно, захисник не наділений правом ініціювати перед слідчим без відповідного волевиявлення його підзахисного проведення допиту останнього щодо будь-яких обставин. 
Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Повноваження слідчого органу досудового розслідування, пов`язані зі здійсненням ним досудового розслідування, закріплені в частині другій цієї статті. При цьому частиною п`ятою статті встановлено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Слідчі (розшукові) дії, згідно з ч. 1, 2 ст. 223 КПК України, є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. У кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, визначені у ч. 1 ст. 91 КПК України. Тобто проведення слідчих дій повинне переслідувати мету отримання доказів, що підтверджують або спростовують наявність обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Отже, зважаючи на співвідношення наведених вище правил статей 42, 46, 93, 220 та 40, 223 КПК України, ураховуючи визначені законом обставини, що підлягають доказуванню, кримінальне процесуальне законодавство не покладає на детектива обов`язку проводити усі слідчі (розшукові) дії, які ініціює сторона захисту, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути неможливими, недоцільними, передчасними або ж перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження. КПК України пов`язує проведення певної слідчої дії із тим, що наявні такі відомості, які вказують на можливість досягнення її мети, а не із самим фактом звернення захисника із клопотанням щодо такої слідчої дії. 
У постанові детектива наведені відомості про те, що ОСОБА_5 був неодноразово допитаний як підозрюваний в межах тих кримінальних проваджень, з яких в оригіналах були виділені протоколи його допитів у кримінальне провадження №42018000000001846 від 01.08.2018, а саме: 30.01.2018, 15.03.2018, 18.04.2018, 08.06.2018, 18.06.2018, 26.06.2018 та 11.07.2018. Даний факт підтверджує і захисник у своїй скарзі.
Твердження захисників про те, що після повідомлення ОСОБА_5 09.01.20219 про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру останній не був допитаний, спростовується змістом вказаного вище протоколу додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 42018000000001846. Під час вказаного допиту підозрюваний ОСОБА_5 у присутності свого захисника – адвоката ОСОБА_6 повідомив, що до раніше наданих свідчень, зазначених в протоколах допитів підозрюваного, нічого добавити не бажає.
У подальшому підозрюваний ОСОБА_5 не повідомляв стороні обвинувачення про бажання скористатися своїм правом дати показання з приводу повідомленої йому підозри. Так само і до клопотання захисника ОСОБА_6 від 16.04.2021 не додано підтвердження того, що підозрюваний ОСОБА_5 має намір реалізувати своє право і дати показання у кримінальному провадженні. 
Також клопотання захисника про допит підозрюваного не містить відомостей про те, щодо яких конкретних обставин ОСОБА_5 буде давати показання та яке такі показання можуть мати значення для встановлення або спростування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні за правилами статті 91 КПК України.
Окрім того, в судовому засіданні захисник ОСОБА_3 не пояснила, в якій частині раніше наданих показань підозрюваний ОСОБА_5 має намір надати відомості іншого змісту чи повідомити додаткові дані, які б могли вплинути на зміст запитань, на які потрібно отримати відповіді у порядку міжнародно-правової допомоги. Що позбавляє слідчого суддю можливості оцінити доцільність повторного допиту підозрюваного саме на даному етапі очікування відповіді щодо запиту про міжнародно-правову допомогу.
У судовому засіданні детектив пояснив, що ОСОБА_5 буде допитаний після отримання матеріалів виконаного запиту про міжнародно-правову допомогу, з урахуванням результатів такого запиту. Отже, ОСОБА_5 у кримінальному провадженні не буде позбавлений такого способу захисту, як давання показань.
Доводи адвоката про необхідність допиту ОСОБА_5 в зв`язку з тим, що після передачі кримінального провадження до НАБУ він жодного разу детективами не допитувався, не приймаються слідчим суддею, оскільки адвокат посилається на формальні підстави. Натомість результати слідчих дій, які проводилися попереднім органом досудового розслідування, зі зміною підслідності не втрачають свого процесуального значення.
На підставі наведеного вище слідчий суддя дійшла висновку, що відмова старшого детектива у задоволенні клопотання захисника в частині допиту підозрюваного ОСОБА_5 через те, що підозрюваний вже допитувався раніше та на даний час відсутня потреба у проведенні такої слідчої дії, на даному етапі досудового розслідування, є виправданою та узгоджується із наведеними вище нормами КПК України щодо процесуальних повноважень детектива, прав підозрюваного і підстав проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, оскільки захисник не надав відомостей, які б вказували на доцільність проведення повторного допиту підозрюваного ОСОБА_5 саме на даний час, та в зв`язку з цим досягнення мети допиту –отримання відомостей про обставини, які досліджуються у кримінальному провадженні та які підлягають доказуванню.
Порядок і підстави відновлення слідчим досудового розслідування у зв`язку з необхідністю проведення слідчих дій врегульований нормами ст. 282 КПК України та вимога скарги про зобов`язання детектива відновити досудове розслідування виходить за межі повноважень слідчого судді, тому вона не може вирішуватися слідчим суддею в цій справі.
Отже, скарга захисника на постанову старшого детектива про часткову відмову в задоволенні клопотання про допит підозрюваного задоволенню не підлягає. 
Керуючись статтями 303, 306, 307, 309, 369-372 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Скаргу захисника ОСОБА_3 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                           ОСОБА_1