П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 червня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/3555/21	
Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року (суддя Бойко О.Я., м. Одеса, повний текст рішення складений 11 травня 2021 р.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-
В С Т А Н О В И В:
10 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову Другого Приморського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 01.03.21 р. про відкриття виконавчого провадження №64657625.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року прийнято відмову ОСОБА_1 від позовних вимог до Другого Приморського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.
Провадження у справі №420/3555/21 за позовом ОСОБА_1 до Другого Приморського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження закрито.
Заяву представника позивача щодо здійснення розподілу судових витрат судом першої інстанції задоволено частково.
Стягнуто з Другого Приморського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений згідно квитанції №52856 від 08.03.2021р. судовий збір в сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень). У задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням в частині стягнення судових витрат, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить зазначене рішення в частині стягнення судового збору скасувати та прийняти нове, яким стягнути на користь позивача 50% сплаченого судового збору. Зокрема апелянт зазначає, що в разі відмови від позову на користь позивача стягується з відповідача 50% понесених судових витрат, що передбачено ст. 142 КАС України та ст. 7 Закону України "Про судовий збір".
Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини четвертої статті 304 КАС України не перешкоджає апеляційному перегляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; витребувано від Другого Приморського відділу ДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) копії всіх матеріалів виконавчого провадження № 64657625 щодо примусового виконання постанови про стягнення штрафу у справі про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху.
19 березня 2021 року до суду від представника позивача Руссу А.П. надійшла заява про відмову від позову, оскільки постановою відповідача від 16.03.2021 р. самостійно скасовано спірну постанову про відкриття виконавчого провадження.
Задовольняючи частково заяву позивача про стягнення на її користь 908,00 грн. сплаченого судового збору, суд першої інстанції виходив з того, що в разі відмови позивача від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, всі понесені позивачем у справі витрати присуджуються до стягнення з відповідача.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, статтею 9 КАС України визначено, що кожна особа, яка звернулась за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Право позивача відмовитись від позову передбачено ст. 189 КАС України.
За приписами ч. 3 наведеної статті, про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі.
Відповідно до ст. 140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат.
Однак, якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.
Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись з даним позовом 10 березня 2021 року ОСОБА_1 просила скасувати постанову відповідача від 01.03.2021 року про відкриття виконавчого провадження №64657625.
Оскаржена постанова самостійно скасована державним виконавцем постановою лише 16 березня 2021 року, тобто після звернення ОСОБА_1 з даною позовною заявою. Саме зазначена обставина і слугувала підставою для відмови ОСОБА_1 від цього позову.
З наведеного вбачається, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про присудження з відповідача витрат, здійснених на оплату судового збору у повному обсязі, а саме 908,00 грн., керуючись при цьому положеннями статті 140 КАС України.
Адже факт скасування спірної постанови про відкриття виконавчого провадження з ініціативи відповідача безпосередньо після відкриття провадження у цій справі можливо розцінювати як задоволення позову відповідачем після подання позовної заяви.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові по справі №320/4885/20 від 14 грудня 2020 року.
Доводи апеляційної скарги, що відповідно приписів ст. 142 КАС України та ст. 7 Закону України "Про судовий збір" стягненню на користь ОСОБА_1 підлягає 50 відсотків сплаченого нею судового збору, судова колегія не приймає до уваги з огляду на таке.
Дійсно, ст. 142 КАС України та ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що в разі відмови від позову судом вирішується питання про повернення позивачу п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Однак ст. 140 КАС України встановлено спеціальне та відмінне у співвідношенні з нормами статті 142 КАС України та статті 7 Закону України «Про судовий збір» правило, згідно з яким, якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.
Тобто, якщо позивач відмовляється від позову з будь - яких інших причин, що є наслідком закриття провадження у справі (крім випадку задоволення його вимог відповідачем після подання позовної заяви), то в такому випадку позивачу підлягає повернення лише п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
В той же час, коли відмова позивача від позову обумовлена задоволенням позовних вимог відповідачем після подання позовної заяви, тоді застосовуються правила розподілу судових витрат відповідно до статті 140 КАС України.
Зазначене кореспондується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові по справі № 200/6826/20-а від 03 лютого 2021 року.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно застосовано ст. 140 КАС України та стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у повному обсязі.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 140, 287, 292, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач                                                  В.О.Скрипченко

Суддя                                                                                          І.П.Косцова

Суддя                                                                                          Ю.В.Осіпов