УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №760/3441/21 Головуючий у 1-й інст. Українець В.В. 
Категорія 84 Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Галацевич О.М.,                
суддів:                  Микитюк О.Ю., Талько О.Б., 
розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу   ОСОБА_1 ,
на ухвалу судді Солом`янського районного суду м.Києва, постановлену 31 березня 2021 року суддею Українцем В.В. у м. Києві, повний текст ухвали складено 31 березня 2021 року,
у справі №760/3441/21 за позовом ОСОБА_1 до Київського апеляційного суду про відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, у якому просив стягнути з Київського апеляційного суду на його користь 1000000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. 
Ухвалою судді Солом`янського районного суду м.Києва від 31 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення та вирішити спір по суті.
Вказав, що подав позовну заяву у відповідності до вимог чинного законодавства, скріплену електронним підписом, проте суд безпідставно повернув її йому, обмеживши його у доступі до правосуддя. 
Ухвалою Верховного Суду від 13 квітня 2021 року підсудність зазначеної апеляційної скарги ОСОБА_1 визначено Житомирському апеляційному суду, апеляційну скаргу з додатками направлено на розгляд до Житомирського апеляційного суду (а.с.20).
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив із того, що сканована копія позовної заяви, направлена від імені ОСОБА_1 на електронну пошту суду не є оригіналом документу, а є електронною копією оригіналу, складеного в паперовому вигляді, вона не скріплена електронно-цифровим підписом позивача, для її подання не використовувалася підсистема «Електронний суд», що унеможливлює ідентифікацію суб`єкта звернення з позовом, в той час як оригінал позовної заяви до суду не надійшов.
При цьому, суд керувався положеннями п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, яким передбачено, що заява повертається у випадках, коли її подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, четвертої та восьмої статті 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система (далі - ЄСІТС). ЄСІТС відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено ЦПК України.
Згідно з підпунктом 15.1 пункту 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування ЄСІТС подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.
Водночас, частиною восьмою статті 43 ЦПК України передбачено, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).
Отже, учасники процесу мають можливість обрати зручний для себе спосіб комунікації із судом, в тому числі і для подання процесуальних звернень, а саме: подавати у суди, де працює ЄСІТС, процесуальні та інші документи в електронній формі за допомогою ЄСІТС з використанням власного електронного цифрового підпису, або засобами поштового зв`язку у паперовій формі.
Пунктами 12, 32 частини першої статті 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» передбачено, що електронний підпис - це електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис; підписувачем є фізична особа, яка створює електронний підпис.
Частиною першою статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» передбачено, що для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.
Частина четверта статті 212 ЦПК України у редакції Закону № 540-ІХ від 30 березня 2020 року допускає підтвердження особи учасника справи із застосуванням електронного цифрового підпису.
Процесуальний закон не містить заборони на звернення до суду шляхом подання документів на електронну пошту суду, із підтвердженням особи, яка направляє таке звернення, за допомогою електронного цифрового підпису, а не тільки через ЄСІТС.  
З урахуванням наведеного, можна дійти висновку, що альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи та подання такого документу шляхом направлення на офіційну електронну адресу відповідного суду.
З листа Солом`янського районного суду м.Києва від 25 травня 2021 року направленого на виконання запиту суду апеляційної інстанції вбачається, що позовна заява ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної бездіяльністю суду, надійшла на електронну адресу суду 10 лютого 2021 року та була скріплена електронним цифровим підписом ОСОБА_1 (перевірено за допомогою онлайн сервісу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису па офіційному веб-сайті Центрального засвідчувального органу Міністерства цифрової трансформації України) (а.с.31, 34).
Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про повернення позовної заяви позивачу, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала у відповідності до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Прохання, яке міститься у апеляційній скарзі, щодо вирішення спору по суті, задоволенню не підлягає, оскільки виходить за межі компетенції суду апеляційної інстанції, з огляду на те, що предметом апеляційного оскарження є ухвала, яка перешкоджала подальшому провадженню у справі, наслідком скасування якої є направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 379, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.
Ухвалу судді Солом`янського районного суду м.Києва від 31 березня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий    Судді        

Повний текст постанови складений 14 червня 2021 року.