ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/166/21  Номер провадження 33/814/313/21	Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О. В.  Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.	

Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2021 року 	м. Полтава	

       Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 березня 2021 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, проживає АДРЕСА_1 , не працює,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 02 січня 2021 року о 15 год. 43 хв. в м. Кременчуці повул. І. Приходько 32, ОСОБА_1 керував транспортним засобом – автомобілем ВАЗ 211540 д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився. 
       Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не визнав. Вказав, що не перебував у стані наркотичного сп`яніння.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. 
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. 
Вказує, що не мав очевидних ознак наркотичного сп`яніння, а тому перевірка його на стан наркотичного сп`яніння була безпідставною. Також вказує, що ним з власної ініціативи, у межах двогодинного строку, що визначений п. 9 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, було пройдено медичний огляд у Кременчуцькому обласному наркологічному диспансері, де отримано висновок про відсутність ознак наркотичного сп`яніння.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.    
Відповідно до положень п.2.9.а Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами в стані ненаркотичного сп`яніння.
Відідно до п. 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735, ознаками наркотичного сп`яніння, є  наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці), звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Отже поліцейський вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння лише за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Описані в Інструкції ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння водія повинні бути очевидними, а не сумнівними, як у даному випадку.
Так, дослідження відеозапису з бодікамери поліцейського не дає підстав для висновку, що поведінка чи вигляд ОСОБА_1 свідчили про перебування його у стані наркотичного сп`яніння.
Саме по собі заявлення поліцейським, що у нього є підозри про перебування водія у стані наркотичного сп`яніння – нічим не підтверджена. 
Зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення таких ознак наркотичного сп`яніння, як: звужені зіниці, які не реагують на світло; неприродна блідість обличчя; невідповідність поведінки порушника обстановці – не узгоджуються із матеріалами відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 поводив себе відповідно до обстановки, що склалася, мав здорову координацію рухів, орієнтацію у просторі, вів себе ввічливо, відповідав на поставлені запитання, усвідомлював пред`явлені вимоги та мотивував свою відмову у прослідуванні із поліцейськими до медичного закладу, заперечуючи факт наявності в нього ознак наркотичного сп`яніння.
Зміст пояснень свідків, що засвідчили відмову ОСОБА_1 у проведенні огляду на стан наркотичного сп`яніння також не містить підтверджень, що поведінка чи зовнішній вигляд правопорушника вказує на його нетверезість. 
Також ОСОБА_1 стверджував, що не перебуває у стані наркотичного сп`яніння у власних поясненнях у протоколі про адміністративне правопорушення. 
Як вбачається з матеріалів справи, маючи на руках направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння до ПОНД у м. Кременчуці, видане 02 січня 2021 року о 16 годині 20 хвилин, інспектором поліції ОСОБА_2 – ОСОБА_1 прибув у, визначений працівником поліції медичний заклад, у межах, встановленого п. 9 розділу ІІІ Інструкції, строку на проведення огляду, в результаті якого видано висновок про відсутність у обстежуваної особи ознак алкогольного та наркотичного сп`яніння.
Апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції, що вказаний висновок не може бути доказом, оскільки, в порушення п. 17 розділу ІІІ Інструкції, особа не була доставлена до медичного закладу поліцейським, а результати огляду повідомлені не в його присутності.
Разом з тим, суд вважає, що сам факт самостійного прибуття особою до медичного закладу, за направленням поліцейського, для проведення огляду на стан сп`яніння свідчить на користь того, що особа була впевнена у невжитті нею наркотичних засобів чи психотропних речовин, що могли призвести до її наркотичного сп`яніння. 
Крім того, відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.
Однак, матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення  ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів адміністративного провадження.
З урахуванням встановлених обставин, апеляційний суд зважає, що проведення медичного  огляду  пропонувалося  працівником поліції без явних на те причин, опис ознак наркотичного сп`яніння  не відповідає фактичному стану водія, а тому суд приходить до висновку про недоведеність винуватості водія автомобіля  в  порушенні  п.2.5 Правил дорожнього руху.
Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9  КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення.
З огляду на викладене та оцінюючи докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 березня 2021 року скасувати, а провадження у справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.     
         
Суддя Полтавського апеляційного суду                                          Ю. В. Дряниця