ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2021                         м. Дніпро         Справа №  904/10924/16
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого      судді:      Білецької Л.М. (доповідач),
суддів:      Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.,
секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,
розглянувши апеляційні скарги арбітражного керуючого Слєпцової Юлії Сергіївни та Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2021 (повний текст складено 01.04.2021, суддя          Владимиренко І.В.) у справі №904/10924/16
Кредитор: Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, м. Дніпро
Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Івано - Франківський арматурний завод" (51900, Дніпропетровська область, м. Кам"янське, пр. Аношкіна, 20/65; код ЄДРПОУ 31028932) 
про визнання банкрутом,

                                                           В С Т А Н О В И В:            
1. Зміст і мотиви оскаржуваного рішення у справі.
Ліквідатор Слєпцова Ю.С. звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з клопотанням № 345 від 10.12.2020 про      затвердження звітів арбітражного керуючого №213/3 від 31.07.2020 та № 213/2 від 31.07.2020 про стягнення з ГУ ДПС у Дніпропетровській області на користь ліквідатора 302      436,32 грн. (основної грошової винагороди) та 11 965,00 грн. (витрат).
В обґрунтування клопотання ліквідатор зазначає таке.
Рішенням комітету кредиторів (протокол загальних зборів 27.03.2017) встановлено основну грошову винагороду в розмірі 4-х мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора.
Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2017 у справі № 904/10924/16 ТОВ "Івано-Франківський арматурний завод" (надалі - Боржник) визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 4 місяці, до 28.07.2017; ліквідатором Боржника призначено арбітражного керуючого Слєпцову Юлію Сергіївну; встановлено основну грошову винагороду ліквідатору Боржника арбітражному керуючому Слєпцовій Юлії Сергіївні в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора.
На засіданні комітету кредиторів боржника 14.07.2020 прийнято рішення про встановлення арбітражному керуючому грошової винагороди в розмірі 2-х мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень ліквідатора.
Ліквідатором здійснено перерахунок грошової винагороди за період з 13.12.2017 по 31.01.2020:
-           13.12.2017 - 20.10.2019 - основна грошова винагорода в розмірі 2-х мінімальних зарплат,
-           21.10.2019 - 31.07.2020 - основна грошова винагорода в розмірі 3-х мінімальних зарплат (мінімальний допустимий розмір згідно ч. 2 ст. 30 КУзПБ).
Звіт арбітражного керуючого №213/3 від 31.07.2020 про нарахування та виплату основної винагороди за період виконання повноважень ліквідатора за період 13.12.2017 - 31.07.2020 в сумі 302      436,32 грн. та звіт № 213/2 від 31.07.2020 про здійснення і відшкодування витрат арбітражного керуючого в сумі 11      965 грн. схвалено на засіданні комітету кредиторів від 31.07.2020 (п. 1 протоколу від 31.07.2020). 
Надання послуг арбітражним керуючим відбувається виключно на платній основі.
Оскільки в процедурі ліквідації боржника не виявлено майна боржника, фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого не створювався, а ГУ ДПС у Дніпропетровській області є єдиним кредитором у справі, то оплата грошової винагороди ліквідатора та відшкодування його витрат повинно здійснюватись за рахунок ГУ ДПС у Дніпропетровській області. 
ГУ ДПС у Дніпропетровській області зобов`язання щодо оплати винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора у справі № 904/10924/16 не виконано, тому рішення про примусове стягнення з такого кредитора грошових коштів приймається господарським судом.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2021:
1. Затверджено загальний звіт арбітражного керуючого Слєпцової Ю.С. про нарахування та виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого, за період виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Івано-Франківський арматурний завод" з 28.03.2017 по 31.07.2020 у сумі 411 442,76 грн., здійснення і відшкодування витрат арбітражного керуючого Слєпцової Ю.С. за період виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Івано-Франківський арматурний завод" з 28.03.2017 по 31.07.2020 у сумі 11 965 грн.;
2. Затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора ТОВ "Івано-Франківський арматурний завод";
3. Юридичну особу - ТОВ "Івано-Франківський арматурний завод" - ліквідовано;
4. Клопотання ліквідатора № 345 від 10.12.2020 про      стягнення з ГУ ДПС у Дніпропетровській області на користь ліквідатора 411 442,76 грн. (основної грошової винагороди) та 11 965,00 грн. (витрат) - задоволено частково;
5. Стягнуто з ГУ ДПС у Дніпропетровській області на користь арбітражного керуючого Слєпцової Юлії Сергіївни оплату основної грошової винагороди за період з 28.03.2017 по 28.03.2018 у розмірі 134      546,42 грн. та відшкодування витрат ліквідатора за період з 28.03.2017 по 31.07.2020 у розмірі 11      965,00 грн., видано наказ;
6. Вимоги, не задоволені за недостатністю майна, визнано погашеними.
В обґрунтування ухвали суд вказав про безумовне право арбітражного керуючого (ліквідатора) на оплату послуг, наданих в межах цієї справи. 
Звіт №213/3 від 31.07.2020 про нарахування та виплату грошової винагороди, звіт № 213/2 від 31.07.2020 про здійснення і відшкодування витрат містить відповідні розрахунки оплати послуг арбітражного керуючого. До звітів додані належні докази здійснення та відшкодування витрат, понесених в ліквідаційній процедурі банкрута, звіти №213/3 та № 213/2 погоджено на засіданні комітету кредиторів (протокол від 31.07.2020).
Кредиторами у цій справі не створювався фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, господарської діяльності Боржник не здійснював та не було виявлено активів, кошти від реалізації яких можливо було б спрямувати на оплату грошової винагороди ліквідатора і відшкодування його витрат, а тому оплата грошової винагороди ліквідатора та відшкодування понесених витрат повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів (виходячи з принципу пропорційності їх грошовим вимогам відповідно до      ст. 48 КУзПБ).
Враховуючи клопотання ліквідатора №346 від 11.12.2020 про залишення без розгляду звіту № 141 від 20.05.2019 про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, звіту № 43 від 12.02.2020 про відшкодування витрат арбітражного керуючого, звіт ліквідатора № 141 від 20.05.2019 про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, клопотання ліквідатора № 45 від 14.02.2020 про затвердження звіту № 141 від 20.05.2019 про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, звіт ліквідатора № 43 від 12.02.2020 про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого, клопотання ліквідатора № 46 від 15.02.2020 про затвердження звіту № 43 від 12.02.2020 про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого - залишено без розгляду.
Враховуючи клопотання представника ліквідатора про залишення без розгляду звіту ліквідатора № 213/2 від 31.07.2020 про здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора та звіту ліквідатора № 213/3 від 31.07.2020 про нарахування і виплату грошової винагороди арбітражному керуючому за період виконання повноважень ліквідатора, який зазначив, що на даний час вказані звіти втратили свою актуальність у зв`язку з поданим ліквідатором загальним звітом про      нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора, господарський суд вирішив звіт ліквідатора за підсумками ліквідаційної процедури, звіт ліквідатора № 213/2 від 31.07.2020 про здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора і звіт ліквідатора № 213/3 від 31.07.2020 про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражному керуючому за період виконання повноважень ліквідатора - залишити без розгляду.
Враховуючи вимоги   ст. 58 КУзПБ, в якій визначено, що строк ліквідаційної процедури боржника не може перевищувати 12 місяців, звертаючи увагу, що ліквідатором заявлено до стягнення витрати з оплати основної грошової винагороди за три роки виконання повноважень ліквідатора, а саме за період з 28.03.2017 по 31.07.2020 на загальну суму 411 442,76 грн. та понесених витрат за період з 28.03.2017 по 31.07.2020 на загальну суму 11 965,00грн., що суперечить вимогам   ст. 58 ККУзПБ, а також враховуючи клопотання ліквідатора №346 від 11.12.2020 про залишення без розгляду звіту арбітражного керуючого № 141 від 20.05.2019 про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого за період з 13.12.2017 по 31.12.2018 і клопотання ліквідатора №45 від 14.02.2020 про його затвердження, залишення без розгляду звіту арбітражного керуючого №43 від 12.02.2020 про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, відшкодування витрат за період з 28.03.2017 по 31.01.2020 та клопотання №46 про його затвердження, - клопотання ліквідатора № 345 від 10.12.2020 про      стягнення з ГУ ДПС у Дніпропетровській області на користь ліквідатора 411 442,76 грн. (основної грошової винагороди) та 11 965,00 грн. (витрат) підлягає частковому задоволенню, а саме: стягненню підлягає основна грошова винагорода за один рік здійснення повноважень ліквідатора, з 28.03.2017 по 28.03.2018. Витрати ліквідатора в сумі 11 965 грн. підлягають відшкодуванню в повному обсязі за період з 28.03.2017 по 31.07.2020.
2. Короткий і узагальнений зміст апеляційної скарги.
2.1. Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, арбітражний керуючий Слєпцова Юлія Сергіївна звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2021 в частині незадоволення клопотання арбітражного керуючого Слєпцової Юлії Сергіївни №345 від 10.12.2020 про стягнення з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області 276      896,34 грн. грошової винагороди за період з 28.03.2018 по 31.07.2020 скасувати. Прийняти в цій частині нове рішення, яким клопотання арбітражного керуючого Слєпцової Юлії Сергіївни №345 від 10.12.2020 в частині стягнення з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області 276      896,34 грн. грошової винагороди за період з 28.03.2018 по 31.07.2020 задовольнити.       Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області      на користь арбітражного керуючого Слєпцової Юлії Сергіївни 276      896,34 грн. грошової винагороди за період з 28.03.2018 по 31.07.2020.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права.
1.          Оскаржуваною ухвалою суд затвердив загальний звіт арбітражного керуючого про нарахування та виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого, за період виконання повноважень ліквідатора боржника з 28.03.2017 по 31.07.2020р. у повному обсязі в сумі 411      442,76 грн., але одночасно вказав про часткове задоволення клопотання №345 - в частині стягнення з кредитора на користь ліквідатора грошової винагороди за період з 28.03.2017 по 28.03.2018 в сумі 134 546,42 грн. та витрат 11      965,00 грн. за період з 28.03.2017 по 31.07.2020.
2.          Суд застосував положення ст. 58 КУзПБ до правовідносин, які виникли під час виконання повноважень ліквідатором за період з 28.03.2018 по 21.10.2019, чим порушив приписи ч. 1 ст. 58 Конституції України, згідно якої закон зворотної сили не має. До правовідносин, що виникли під час виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора боржника, підлягають застосуванню:
- за період з 28.03.2017 по 21.10.2019 - норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції після 19.03.2013); 
- за період з 21.10.2019 - норми Кодексу України з процедур банкрутства.  
3.          Судом не враховано висновки Верховного Суду (постанова ВС від 16.07.2020 у справі №918/454/18, постанова ВС від 04.10.2018 у справі № 916/1503/17, постанова ВС від 01.08.2018 у справі № 912/1783/16 щодо обов`язковості оплати послуг арбітражного керуючого) під час вибору і застосування норми права до спірних правовідносин, що свідчить про порушення ч. 4 ст. 236 ГПК України.
2.2. Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області  звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2021 в частині стягнення з ГУ ДПС у Дніпропетровській області на користь ліквідатора 134 546,42 грн. (основної винагороди) та 11965,00 грн. (витрат) скасувати. Ухвалити нове рішення, яким відхилити клопотання ліквідатора про стягнення з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області основної грошової винагороди та витрат у повному обсязі. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ГУ ДПС зазначає про помилковість висновку господарського суду першої інстанції про часткове задоволення клопотання ліквідатора, оскільки чинним законодавством не покладено обов`язку на ініціюючого кредитора сплачувати арбітражному керуючому грошову винагороду та витрати у даній справі.
3. Узагальнені доводи та заперечення            інших учасників справи.
18.06.2021 від арбітражного керуючого Слєпцової Юлії Сергіївни на електронну адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ГУ ДПС у Дніпропетровській області, в якому вона просила залишити без змін оскаржувану ухвалу в частині стягнення з ГУ ДПС у Дніпропетровській області на користь ліквідатора 134 546,42 грн. основної грошової винагороди та 11 965,00 грн. витрат.
4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.05.2021, у складі колегії суддів: головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач), суддів Верхогляд Т.А.,   Паруснікова Ю.Б.,   поновлено строк на подання апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2021 у справі №904/10924/16; розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 23.06.2021.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.05.2021, у складі колегії суддів: головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач), суддів Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.,       поновлено строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Слєпцової Юлії Сергіївни на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2021 у справі №904/10924/16; розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 23.06.2021; об`єднано апеляційні скарги арбітражного керуючого Слєпцової Юлії Сергіївни та Державної податкової служби у Дніпропетровській області на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2021 у справі №904/10924/16 до спільного розгляду. 
У судовому засіданні представник арбітражного керуючого Слєпцової Юлії Сергіївни надав пояснення у справі та навів обґрунтування своїх вимог і заперечень з посиланням на норми законодавства.
Інші учасники справи не скористались своїм правом бути присутніми у судовому засіданні, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. 
23.06.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представника арбітражного керуючого Слєпцової Ю.С., дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні ним ухвали, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги арбітражного керуючого Слєпцової Юлії Сергіївни та про відмову у задоволенні апеляційної скарги Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області з таких підстав.
5. Встановлені та неоспорені обставини і відповідні їм правовідносини.
Справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Івано - Франківський арматурний завод" (51900, Дніпропетровська область, м. Кам"янське,            пр. Аношкіна, 20/65; код ЄДРПОУ 31028932) перебуває на стадії ліквідації.
Відповідно до довідок Дніпровського ВДВС м. Дніпродзержинськ ГТУЮ у Дніпропетровській області, Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № 756-20/04 від 02.02.2017, Головного управління Держпраці у Київській області № 1113/18/7122 від 18.05.2018, Головного управління Держпродспоживслужби у Дніпропетровській області № 7.2/926 від 28.07.2017, Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві № 11.0/7753 від 23.05.2018, Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 33-4-0.38-83/107-18 від 16.01.2018, ТСЦ № 1244 Регіонального сервісного центру в Дніпропетровській області № 31/44-1244-976 від 30.12.2016, Державіаслужби № 12.1.2.19-536 від 19.01.2017,            Укртрансбезпеки № 1597/02/15-17 від 23.02.2017, АТ "Українська залізниця" № 45/301 від 23.05.2018, Державного космічного агентства України № 2608/10-К3.3/18 від 17.05.2018, за Боржником дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, земельних ділянок, транспортних засобів, тракторів, самохідних меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, повітряних суден, плавзасобів, вантажних вагонів, космічних апаратів, земельних ділянок не зареєстровано, виконавчі провадження стосовно банкрута на виконанні не перебувають.
Згідно з відповіддю Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку за № 09101/1003 від 19.01.2017 ТОВ "Івано-Франківський арматурний завод" серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів (10 відсотків і більше статутного капіталу), відсутнє.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 250383340 від 29.03.2021, Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 1002937805 від 18.08.2017 наявності у боржника прав власності, інших речових прав, іпотек, обтяжень рухомого майна відомості відсутні, Боржник не є засновником інших юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
Залишки на розрахункових рахунках Боржника в банківських установах відсутні та закриті, про що свідчить довідка ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
Кредиторська заборгованість залишилась непогашеною у зв`язку з відсутністю майна та грошових коштів у підприємства-банкрута, що підтверджується довідками реєструючих органів, копії яких містяться в матеріалах справи.
За результатами здійснення ліквідаційної процедури ліквідатором складений ліквідаційний баланс ТОВ "Івано-Франківський арматурний завод".
Судом затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута.
У судовому засіданні 30.03.2021 ліквідатор подав загальний звіт № 49 від 19.02.2021 про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора.
Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2017 у справі № 904/10924/16 ТОВ "Івано-Франківський арматурний завод" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 4 місяці, до 28.07.2017; ліквідатором Боржника призначено арбітражного керуючого Слєпцову Юлію Сергіївну (свідоцтво № 1471 від 16.07.2013, поштова адреса: 49034, м. Дніпро, вул. Маршала Малиновського, 48а/1а); встановлено основну грошову винагороду ліквідатору Боржника арбітражному керуючому Слєпцовій Юлії Сергіївні в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора.
Мінімальна заробітна плата з 28.03.2017 встановлена в розмірі 3 200 грн. (ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік").
За період з 28.03.2017 по 12.12.2017 за виконання повноважень ліквідатора Боржника арбітражному керуючому Слєпцовій Ю.С. була нарахована грошова винагорода: за березень 2017 у розмірі 3 200 грн.*4/31*4 = 1 651,61 грн., за квітень - листопад 2017 у розмірі 3 200 грн.*4*8 = 102 400 грн., за грудень 2017у розмірі 3 200 грн.*4/31*12 = 4 954,83 грн., а всього: 109 006,44 грн.
За період з 28.03.2017 по 12.12.2017 арбітражним керуючим Слєпцовою Ю.С. був складений звіт арбітражного керуючого № 347 від 12.12.2017 про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, за вказаний період виконання повноважень ліквідатора Боржника, в сумі 109 006,44 грн.
На засіданні комітету кредиторів від 12.12.2017 вирішено погодити вказаний звіт № 347 арбітражного керуючого Слєпцової Ю.С. (п. 2 протоколу від 12.12.2017) за період з 28.03.2017 по 12.12.2017 у сумі 109 006,44 грн.
Розглядаючи звіт про грошову винагороду арбітражного керуючого за період з 13.12.2017 на засіданні комітету кредиторів боржника від 14.07.2020, представник єдиного кредитора запропонував: "Приймаючи до уваги, що ліквідаційна процедура у справі № 904/10924/16 затягнулась на три роки, вважаю за можливе нараховувати грошову винагороду ліквідатору Боржника арбітражному керуючому Слєпцовій Ю.С. в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора. В зв`язку з наведеним пропоную здійснити перерахунок грошової винагороди ліквідатора".
Арбітражним керуючим Слєпцовою Ю.С. був здійснений перерахунок грошової винагороди арбітражного керуючого за період з 13.12.2017 по 31.01.2020 виконання повноважень ліквідатора, а саме: 
-          за період з 13.12.2017 по 20.10.2019 була нарахована основна грошова винагорода в розмірі двох мінімальних заробітних плат, 
-          а за період з 21.10.2019 по 31.07.2020 була нарахована основна грошова винагорода в розмірі трьох мінімальних заробітних плат (мінімальний допустимий розмір встановлений абз. 1 ч. 2      ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, який набув чинності з 21.10.2019).
Мінімальна заробітна плата у 2017 році була встановлена в розмірі 3 200 грн., у 2018 році - в розмірі 3723 грн., у 2019 році - в розмірі 4 173 грн., з 01.01.2020 мінімальна заробітна плата встановлена в розмірі 4 723 грн.
За період виконання повноважень ліквідатора Боржника з 13.12.2017 по 31.07.2020 арбітражному керуючому Слєпцовій Ю.С. була нарахована основна грошова винагорода: 
- за грудень 2017 = 3 200 грн.*2/31*19 = 3 922,58 грн., 
- за січень - грудень 2018 = 3 723 грн.*2*12 = 89 352 грн., 
- за січень - вересень 2019 = 4 173 грн.*2*9 = 75 114 грн., 
- за жовтень 2019 = 4 173 грн.*2/31*20+ 4 173 грн.*3/31*11= 9 826,74 грн., 
- за листопад - грудень 2019 = 4 173 грн.*3*2 = 25 038 грн., 
- за січень - липень 2020 у розмірі 4 723 грн.*3*7 = 99 183 грн., 
а всього: 302 436,32 грн.
За період з 13.12.2017 по 31.01.2020 арбітражним керуючим Слєпцовою Ю.С. був складений звіт арбітражного керуючого № 213/3 від 31.07.2020 про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, за вказаний період виконання повноважень ліквідатора Боржника, у сумі 302 436,32 грн.
На засіданні комітету кредиторів від 31.07.2020 вирішено схвалити звіт арбітражного керуючого Слєпцової Ю.С. № 213/3 від 31.07.2020 про нарахування та виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого, за період виконання повноважень ліквідатора в період з 13.12.2017 по 37.07.2020 в сумі 302 436,32 грн. (п. 1 протоколу від 31.07.2020).
Всього за період виконання повноважень ліквідатора Боржника з 28.03.2017 по 37.07.2020 арбітражному керуючому Слєпцовій Ю.С. нарахована основна грошова винагорода в загальній сумі 411 442,76 грн., за період з 28.03.2017 по 31.07.2020 виплати основної грошової винагороди арбітражному керуючому Слєпцовій Ю.С. не проводились.
За період виконання повноважень ліквідатора            Боржника з 28.03.2017 по 31.07.2020 арбітражним керуючим Слєпцовою Ю.С. були здійснені такі витрати: 3 842 грн. сплата судового збору за заяву до господарського суду згідно з квитанцією від 26.02.2019,            5 763 грн. сплата судового збору за апеляцію згідно з квитанцією від 13.06.2019, 185 грн. за поштові послуги згідно з квитанцією від 13.06.2019, від 15.07.2019, 73 грн. за отримання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань згідно з квитанцією від 27.06.2019, 2 102 грн. сплата судового збору за апеляцію згідно з квитанцією від 06.07.2020, а всього: 11 965 грн.
За період з 28.03.2017 по 31.01.2020 арбітражним керуючим Слєпцовою Ю.С. був складений звіт № 213/2 про здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого в сумі 11 965 грн.
На засіданні комітету кредиторів від 31.07.2020 вирішено схвалити звіт арбітражного керуючого Слєпцової Ю.С. № 213/2 від 31.07.2020 про здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого, за період виконання повноважень ліквідатора у період з 28.03.2017 по 37.07.2020 в сумі 11 965 грн. 
За період з 28.03.2017 по 31.07.2020 відшкодування витрат арбітражному керуючому Слєпцовій Ю.С. не проводилось.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2020 задоволено клопотання арбітражного керуючого від 11.12.2020 № 346 про залишення без розгляду звітів арбітражного керуючого №141 від 20.05.2019 та №43 від 12.02.2020. Звіт ліквідатора № 141 від 20.05.2019 про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, клопотання ліквідатора № 45 від 14.02.2020 про затвердження звіту № 141 від 20.05.2019 про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, звіт ліквідатора № 43 від 12.02.2020 про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого, клопотання ліквідатора № 46 від 15.02.2020 про затвердження звіту № 43 від 12.02.2020 про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого залишено без розгляду. 
Звіт ліквідатора № 213/2 від 31.07.2020 про здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора, звіт ліквідатора № 213/3 від 31.07.2020 про нарахування і виплату грошової винагороди арбітражному керуючому за період виконання повноважень ліквідатора прийнято судом до розгляду. 
Арбітражним керуючим заявлено клопотання від 10.12.2020 № 345 про затвердження звіту арбітражного керуючого Слєпцової Ю.С. № 213/2 від 31.07.2020 та звіту арбітражного керуючого Слєпцової Ю.С. № 213/3 від 31.07.2020.
26.01.2021 на адресу Господарського суду Дніпропетровської області від ГУ ДПС у Дніпропетровській області надійшли заперечення на клопотання ліквідатора № 345 від 10.12.2020, відповідно до яких представник кредитора просив відмовити в задоволенні даного клопотання, оскільки чинним законодавством не передбачено стягнення з кредиторів грошової винагороди ліквідатору банкрута та витрат на здійснення ліквідаційної процедури (т. 6 а.с. 175).
23.02.2021 на адресу Господарського суду Дніпропетровської області від арбітражного керуючого надійшов Загальний звіт № 49 від 19.02.2021 про нарахування грошової винагороди в сумі 109      006,44 грн. + 302      436,32 грн. = 411 442,76 грн., здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого в сумі 11      965,00 грн. - за період виконання повноважень ліквідатора з 28.03.2017 по 31.07.2020 (т. 6 а.с. 189-191).
Щодо затвердження звіту ліквідатора за підсумками ліквідаційної процедури, звіт ліквідатора № 213/2 від 31.07.2020 про здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора і звіт ліквідатора № 213/3 від 31.07.2020 про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражному керуючому за період виконання повноважень ліквідатора, представник ліквідатора зазначив, що дані звіти втратили свою актуальність у зв`язку з поданим ліквідатором загальним звітом про      нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора, а тому представник ліквідатора просив суд вказані звіти не розглядати.
Враховуючи вищенаведене, господарський суд вирішив звіт ліквідатора за підсумками ліквідаційної процедури, звіт ліквідатора № 213/2 від 31.07.2020 про здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора і звіт ліквідатора № 213/3 від 31.07.2020 про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражному керуючому за період виконання повноважень ліквідатора - залишити без розгляду.
          6. Доводи, за якими апеляційний суд частково не погодився з висновками суду першої інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тому під час здійснення апеляційного провадження апеляційним господарським судом досліджується правильність застосування господарським судом норм матеріального і процесуального права в тій частині судового рішення, що оскаржується.
Відповідно до ч. 1      ст. 12 КУзПБ арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право: 1) звертатися до господарського суду та суду загальної юрисдикції у випадках, передбачених цим Кодексом; 2) скликати збори і комітет кредиторів та брати в них участь з правом дорадчого голосу; 3) отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом; 4) залучати для забезпечення виконання своїх повноважень на договірних засадах інших осіб та спеціалізовані організації з оплатою їхньої діяльності за рахунок боржника, якщо інше не встановлено цим Кодексом чи угодою з кредиторами; 5) запитувати та отримувати документи або їх копії від юридичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та від фізичних осіб за їхньою згодою; 6) отримувати інформацію з державних реєстрів; 7) подавати до господарського суду заяву про дострокове припинення своїх повноважень; 8) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Згідно з ч.ч. 1, 2      ст. 30 КУзПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.
Частиною 4      статті 30 КУзПБ встановлено, що витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.
Відповідно до ч. 6      ст. 30 КУзПБ арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.
За приписами      ст. 12 КУзПБ      арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.
Статтею 30 КУзПБ визначено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду, яка складається з основної та додаткової грошових винагород.
Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.
Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.
Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 3     ст. 61 КУзПБ кошти, що надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на ліквідаційний рахунок боржника. Після оплати витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, та сплати основної і додаткової винагороди арбітражного керуючого здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, встановленому цим Кодексом. У першу чергу оплачуються витрати, пов`язані з проведенням ліквідаційної процедури, та сплачується винагорода ліквідатора.
Тобто, як правильно вказав господарський суд першої інстанції, надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі, оскільки безпосередньо Кодексом встановлені мінімальні гарантії щодо оплати послуг арбітражного керуючого - ліквідатора на рівні трьох мінімальних заробітних плат, а також встановлені спеціальні джерела оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, а саме: за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.
Згідно з ч.ч. 1, 4, 7      ст. 43 Конституції України      кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Європейський Суд з прав людини (рішення від 28.03.2006 за заявою №31443/96 у справі "Броньовський проти Польщі") зазначив, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.
Відмова від авансування, відсутність майна боржника або ж відсутність інших джерел для покриття на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті      статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод      та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року, ратифіковану Україною 10.08.1956, Конвенції Міжнародної організації № 105 про скасування примусової праці 1957 року, ратифікованої Україною 05.10.2000), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить      ст. 43 Конституції України.
Таким чином, господарський суд дійшов правильного висновку про безумовне право арбітражного керуючого (ліквідатора) на оплату грошової винагороди в межах здійсненних повноважень ліквідатора та відшкодування понесених ним витрат у справі № 904/10924/16.
Судом встановлено, що ліквідатором заявлено до стягнення витрати з оплати основної грошової винагороди за три роки виконання повноважень ліквідатора, а саме за період з 28.03.2017 по 31.07.2020 на загальну суму 411 442,76 грн. та понесених витрат за період з 28.03.2017 по 31.07.2020 на загальну суму 11 965,00грн.
          Відмовляючи у задоволенні клопотання ліквідатора № 345 від 10.12.2020, господарський суд виходив з того, що відповідно до вимог      ст. 58 КУзПБ строк ліквідаційної процедури боржника не може перевищувати 12 місяців, а тому стягненню підлягає сума основної грошової винагороди, яка нарахована ліквідатором за рік проведення ліквідаційної процедури, з 28.03.2017 по 28.03.2018. 
Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду з таких підстав.
Кодекс України з процедур банкрутства  введено в дію з 21.10.2019. 
Пунктами 1, 2 Прикінцевих та перехідних положень передбачено, що цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом. З дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до      Закону України      "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
Із матеріалів справи вбачається, що постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2017 у справі № 904/10924/16 ТОВ "Івано-Франківський арматурний завод" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 4 місяці, до 28.07.2017; ліквідатором Боржника призначено арбітражного керуючого Слєпцову Юлію Сергіївну; встановлено основну грошову винагороду ліквідатору Боржника арбітражному керуючому Слєпцовій Юлії Сергіївні в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора.
Процедура ліквідації ТОВ «Івано-Франківський арматурний завод» впроваджена постановою господарського суду від 28.03.2017 з наступним продовженням ухвалою господарського суду від 06.09.2017, ухвалою від 06.12.2017 - до 30.01.2018, ухвалою від 30.01.2018 - до 28.03.2018, ухвалою від 28.03.2018  - до 28.06.2018, ухвалою від 20.06.2018 - до 20.09.2018, ухвалою від 09.10.2018 - на три місяці, ухвалою від 03.12.2018 - до 16.01.2019, ухвалою від 16.01.2019 - на три місяці, ухвалою від 24.04.2019 - на 1 місяць, ухвалою від 21.05.2019 - до 10.07.2019, ухвалою від 10.07.2019 - на два місяці, ухвалою від 10.09.2019 - на два місяці, ухвалою від 05.11.2019 - на два місяці, ухвалою від 17.12.2019 - до 18.02.2020, ухвалою від 18.02.2020 - до 01.04.2020, ухвалою від 03.06.2020 - до 14.07.2020, ухвалою від 19.08.2020 - до 06.10.2020, ухвалою від  29.10.2020 - до 16.12.2020, ухвалою від 16.12.2020 - до 26.01.2021, ухвалою від 30.03.2021 - юридичну особу ліквідовано, провадження у справі закрито.
Таким чином, суд встановив, що у справі № 904/10924/16 процедура ліквідації тривала з 28.03.2017 по 31.07.2020, протягом тривалості ліквідаційної процедури Слєпцова Ю.С. здійснювала повноваження ліквідатора Боржника.
Стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їх існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.
Враховуючи обставини справи, колегія суддів вважає, що до правовідносин, які виникли під час виконання повноважень ліквідатора з 28.03.2017 по 21.10.2019, слід застосовувати норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а з 21.10.2019, враховуючи вимоги законодавства, - норми Кодексу України з процедур банкрутства.
Звіти про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат ліквідатора погоджені на засіданні комітету кредиторів (протокол від 31.07.2020), містять відповідні розрахунки оплати послуг арбітражного керуючого, належні докази здійснення та відшкодування витрат такої особи, понесених в ліквідаційній процедурі банкрута.
Судом встановлено, що заперечень від кредитора щодо розміру нарахованої ліквідатором грошової винагороди та структури його витрат за період процедури ліквідації до суду не надходило.
За весь час ліквідаційної процедури дії чи бездіяльність арбітражного керуючого Слєпцової Ю.С. єдиним кредитором у цій справі жодного разу не оскаржувались.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2021 затверджено загальний звіт арбітражного керуючого Слєпцової Ю.С. про нарахування та виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого, за період виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Івано-Франківський арматурний завод" з 28.03.2017 по 31.07.2020 у сумі 411 442,76 грн., здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого Слєпцової Ю.С. за період виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Івано-Франківський арматурний завод" з 28.03.2017 по 31.07.2020 у сумі 11 965 грн. 
Ті обставини, що арбітражний керуючий просив залишити попередньо складені ним звіти без розгляду з підстав складання загального звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення і відшкодування витрат арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора у справі № 904/10924/16, не змінюють фактичної тривалості процедури ліквідації банкрута та виконання повноважень ліквідатора Слєпцовою Ю.С., і не свідчать про відсутність підстав для оплати роботи арбітражного керуючого під час здійснення ним повноважень ліквідатора ТОВ «Івано-Франківський арматурний завод».
Відповідно до ст. 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород.
Згідно зі ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право: звертатись до господарського суду у випадках, передбачених цим Законом, отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.
За приписами ч.ч. 1, 2      ст. 30 КУзПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. 
Відповідно до ст. 12 КУзПБ арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право: звертатися до господарського суду та суду загальної юрисдикції у випадках, передбачених цим Кодексом, отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, на думку колегії суддів, у справі № 904/10924/16 наявні всі підстави для здійснення оплати грошової винагороди та витрат арбітражного керуючого Слєпцової Ю.С. у заявленому розмірі за період з 28.03.2017 по 31.07.2020, натомість висновок місцевого суду про часткове задоволення клопотання арбітражного керуючого № 354, а саме - про стягнення основної грошової винагороди ліквідатора за 1 рік за період з 28.03.2017 по 28.03.2018 на підставі ст. 58 КУзПБ суперечить чинному законодавству.  
7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу апеляційної скарги.
Колегія суддів погоджується з наведеними аргументами апеляційної скарги арбітражного керуючого Слєпцової Юлії Сергіївни з підстав, викладених у п. 6 цієї постанови. 
Щодо апеляційної скарги Головного управління Держаної податкової служби в Дніпропетровській області, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ч. 7      ст. 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності, боржника або визнання його банкрутом» (який діяв до 21.10.2019) звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.
З 21.10.2019 введений в дію      Кодекс України з процедур банкрутства.
Згідно      зі ст. 30 КУзПБ      арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород, (ч.1); розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень (абз. 1 ч. 2); право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень (абз. 5 ч. 2); арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором (абз. 1 ч. 6), звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором (абз. 2 ч. 6).
За період з 28.03.2017 по 12.12.2017 арбітражним керуючим Слєпцовою Ю.С. був складений звіт арбітражного керуючого № 347 від 12.12.2017 про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, за вказаний період виконання повноважень ліквідатора Боржника, в сумі 109 006,44 грн.
На засіданні комітету кредиторів від 12.12.2017 вирішено погодити вказаний звіт арбітражного керуючого Слєпцової Ю.С. (п. 2 протоколу від 12.12.2017) за період з 28.03.2017 по 12.12.2017 в сумі 109 006,44 грн.
Розглядаючи звіт про грошову винагороду арбітражного керуючого за період з 13.12.2017 на засіданні комітету кредиторів боржника від 14.07.2020, представник єдиного кредитора запропонував: "Приймаючи до уваги, що ліквідаційна процедура у справі № 904/10924/16 затягнулась на три роки, вважаю за можливе нараховувати грошову винагороду ліквідатору Боржника арбітражному керуючому Слєпцовій Ю.С. в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень ліквідатора. В зв`язку з наведеним пропоную здійснити перерахунок грошової винагороди ліквідатора".
Арбітражним керуючим Слєпцовою Ю.С. був здійснений перерахунок грошової винагороди арбітражного керуючого за період з 13.12.2017 по 31.01.2020, з урахуванням рекомендацій кредитора. За період з 13.12.2017 по 20.10.2019 нараховано основну грошову винагороду в розмірі двох мінімальних заробітних плат; за період з 21.10.2019 по 31.07.2020 нараховано основну грошову винагороду в розмірі трьох мінімальних заробітних плат (мінімальний допустимий розмір встановлений абз. 1 ч. 2      ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства).
За період з 13.12.2017 по 31.01.2020 арбітражним керуючим Слєпцовою Ю.С. був складений звіт арбітражного керуючого № 213/3 від 31.07.2020 про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, за вказаний період виконання повноважень ліквідатора Боржника, в сумі 302 436,32 грн.
На засіданні комітету кредиторів від 31.07.2020 вирішено схвалити звіти арбітражного керуючого Слєпцової Ю.С. № 213/3 від 31.07.2020 про нарахування та виплату основної грошової винагороди арбітражного керуючого, за період виконання повноважень ліквідатора в період з 13.12.2017 по 31.07.2020 в сумі 302 436,32 грн. (п. 1 протоколу від 31.07.2020).
За період з 28.03.2017 по 31.01.2020 арбітражним керуючим Слєпцовою Ю.С. складено звіт про здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого в сумі 11 965 грн.
На засіданні комітету кредиторів від 31.07.2020 схвалено звіт арбітражного керуючого Слєпцової Ю.С. № 213/2 від 31.07.2020 про здійснення та відшкодування витрат арбітражного керуючого, за період виконання повноважень ліквідатора в період з 28.03.2017 по 31.07.2020 у сумі 11 965 грн. 
Відповідно до ч. 1      ст. 12 КУзПБ арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право: 1) звертатися до господарського суду та суду загальної юрисдикції у випадках, передбачених цим Кодексом; 2) скликати збори і комітет кредиторів та брати в них участь з правом дорадчого голосу; 3) отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом; 4) залучати для забезпечення виконання своїх повноважень на договірних засадах інших осіб та спеціалізовані організації з оплатою їхньої діяльності за рахунок боржника, якщо інше не встановлено цим Кодексом чи угодою з кредиторами; 5) запитувати та отримувати документи або їх копії від юридичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та від фізичних осіб за їхньою згодою; 6) отримувати інформацію з державних реєстрів; 7) подавати до господарського суду заяву про дострокове припинення своїх повноважень; 8) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом. Наведена норма кореспондується з нормою ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Згідно з ч.ч. 1, 2      ст. 30 КУзПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Дана правова норма кореспондується з нормою статті 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Частиною 4      статті 30 КУзПБ      встановлено, що витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.
Відповідно до ч. 6      ст. 30 КУзПБ арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.
За приписами ст. 30 КУзПБ сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 3      ст. 61 КУзПБ      кошти, що надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на ліквідаційний рахунок боржника. Після оплати витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури, та сплати основної і додаткової винагороди арбітражного керуючого здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, встановленому цим Кодексом. У першу чергу оплачуються витрати, пов`язані з проведенням ліквідаційної процедури, та сплачується винагорода ліквідатора.
          Зведений аналіз норм законодавства дозволяє дійти висновку про  безумовність надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі, оскільки безпосередньо Кодексом та Законом встановлені мінімальні гарантії щодо оплати послуг арбітражного керуючого - ліквідатора, а також встановлені спеціальні джерела оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, а саме: за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.
Відповідно до ч. 5    ст. 30 КУзПБ   кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.
Згідно з ч.ч. 1, 4, 7   ст. 43 Конституції України   кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Європейський Суд з прав людини (рішення від 28.03.2006 за заявою №31443/96 у справі "Броньовський проти Польщі") зазначив, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.
Відмова від авансування, відсутність майна боржника або ж відсутність інших джерел для покриття на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   та інших міжнародних актів. 
Судом встановлено, що звіт про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат погоджені на засіданні комітету кредиторів (протокол від 31.07.2020), містить відповідні розрахунки оплати послуг арбітражного керуючого, до нього додані належні докази здійснення та відшкодування витрат такої особи, понесених в ліквідаційній процедурі банкрута.
Заперечень від кредитора щодо розміру нарахованої ліквідатором грошової винагороди та структури його витрат за період процедури ліквідації до суду не надходило.
Законодавством визначено декілька джерел для здійснення оплати послуг ліквідатора, у тому числі і за рахунок коштів кредиторів, виходячи з принципу пропорційності їх грошовим вимогам.
Згідно з ч. 4   ст. 48 КУзПБ   конкурсні кредитори мають на зборах кредиторів кількість голосів, пропорційну сумі вимог кредиторів, включених до реєстру вимог кредиторів за результатами попереднього засідання господарського суду та кратну одній тисячі гривень.
За приписами ч. 1   ст. 64 КУзПБ   кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді задовольняються в першу чергу.
Відповідно до ч. 3   ст. 64 КУзПБ   у разі недостатності коштів, одержаних від продажу майна банкрута, для повного задоволення всіх вимог однієї черги вимоги задовольняються пропорційно до суми вимог, що належить кожному кредитору однієї черги.
Таким чином, керуючись принципом пропорційності голосів кредиторів кількості їх грошових вимог відповідно до ст. 48  КУзПБ, суд вважає за можливе застосувати такий принцип пропорційності і до розподілу між кредиторами витрат, пов`язаних з проведенням ліквідаційної процедури та витрат з оплати основної грошової винагороди ліквідаторів.
У зв`язку із відсутністю у Боржника коштів та будь-яких майнових активів, покладення оплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання повноважень ліквідатора у справі на кредиторів за реєстром, пропорційно сумам визнаних вимог, є правомірним, оскільки вказане положення закріплене законодавством як одне із джерел для здійснення оплати послуг арбітражного керуючого. При цьому, відмова від здійснення оплати послуг арбітражного керуючого за відсутності майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату послуг арбітражному керуючому можна розцінювати як відмову в можливості отримання гарантованої Законом та Кодексом      оплати послуг і тим самим примушення його виконувати повноваження за відсутності оплати праці, що суперечить   статті 43 Конституції України та   статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 15.07.2020 у справі № Б14/040-07/15-08, від 14.08.2019 у справі № 5/80-10, від 13.02.2019 у справі № 910/22696/15, від 01.08.2018 у справі № 912/1783/16, від 19.04.2018 у справі № 265/2б-02/14/13-08, від 21.03.2018 у справі № 3/67-Б, постанові Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2021 у справі № 912/3214/18.
Законодавець не ставить визначення джерела оплати послуг арбітражного керуючого в залежність від майнового стану ініціюючого кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), а також від джерел фінансування того чи іншого кредитора.
Судом встановлено, що кредиторами у цій справі не створювався фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого, господарської діяльності боржник не здійснював та не було виявлено активів, кошти від реалізації яких можливо було б спрямувати на оплату грошової винагороди ліквідатора та відшкодування його витрат. 
З підстав зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду в тій частині, що оплата грошової винагороди ліквідатора та відшкодування понесених витрат повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів.
Встановивши факт невиконання у добровільному порядку зобов`язання щодо оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого, господарський суд приймає рішення про примусове стягнення з такого кредитора відповідних грошових сум шляхом винесення судового рішення та видачі наказу.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду у справі                         № 912/1783/16 (постанова КГС ВС від 01.08.2018) у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.
Законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.
Тобто, невиявлення ліквідатором боржника в процедурі ліквідації майна боржника чи інших його активів та грошових коштів жодним чином не впливає на оплату його послуг.
Закон № 2343-XII про банкрутство визначає декілька джерел для здійснення оплати послуг ліквідатора, у тому числі і за рахунок коштів кредиторів.
Крім того, Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області є єдиним кредитором у справі, а тому оплата грошової винагороди ліквідатора повинна здійснюватися за рахунок такого кредитора.
Відповідно до правового висновку Верховного Суду у справі № 916/1503/17 (постанова КГС ВС від 04.10.2018) Законом № 2343-XII про банкрутство      передбачено декілька джерел для здійснення оплати послуг арбітражного керуючого / розпорядника майна, керуючого санацією ліквідатора/, разом з тим Закон № 2343-XII не містить заборони здійснювати таку оплату за рахунок коштів      кредиторів.
Виходячи з аналізу наведених норм (ст.ст. 98, 115 Закону № 2343-XII), у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника у зв`язку з відсутністю таких коштів, то оплата послуг арбітражного керуючого, зокрема, ліквідатора, має здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.
Крім того, колегія суддів зазначає, що законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг арбітражного керуючого / розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора/ в залежність від обсягу його діяльності (за умови достатності та відповідності цих дій вимогам Закону про банкрутство), від розміру задоволених вимог кредиторів у справі, майнового стану кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів роботи арбітражного керуючого у справі про банкрутство.
Тобто, невиявлення ліквідатором в процедурі ліквідації боржника його майна, інших активів та грошових коштів, за умови встановленого судом факту повноти та належності виконання ним своїх обов`язків у цій процедурі, жодним чином не впливає на оплату його послуг.
Частиною 5      статті 30 КУзПБ передбачено, що кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.
Таким чином, Кодексом визначено, що сплата грошової винагороди арбітражного керуючого у справі про банкрутство можлива за рахунок: 1) авансування коштів заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду; 2)      коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності; 3) коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; 4) коштів створеного комітетом кредиторів фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.
Отже, надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно.
Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у справі № 918/454/18 (постанова КГС ВС від 16.07.2020).
Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку про помилковість тверджень Головного управлення Державної податкової служби в Дніпропетровській області щодо джерел фінансування оплати послуг та витрат ліквідатора Боржника у даній справі, зокрема, щодо здійснення оплати послуг ліквідатора лише за умови створення за рішенням комітету кредиторів фонду для оплати його послуг.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги ГУ ДПС у Дніпропетровській області спростовуються чинним законодавством і підлягають відхиленню апеляційним господарським судом.
8. Коли і ким були порушені, оспорені або невизнані права чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду.
Внаслідок неправильного застосування господарським судом норм матеріального права до спірних правовідносин допущено порушення права арбітражного керуючого - ліквідатора ТОВ «Івано-Франківський завод» на отримання основної винагороди за час здійснення повноважень ліквідатора Боржника та відшкодування понесених ліквідатором витрат.
Право кредитора - Головного управління Держаної податкової служби в Дніпропетровській області не порушено.
9. Висновки за результатами розгляду апеляційних скарг.
Відповідно до ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
За результатами апеляційного перегляду колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для часткового скасування ухвали       Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2021 у справі №904/10924/16 з ухваленням в цій частині нового рішення в силу приписів ст. 277 ГПК України.  
Керуючись ст.ст.      129,      269,      270,      275-284 ГПК України, апеляційний господарський суд, -
                                                                  П О С Т А Н О В И В:
                 Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Слєпцової Юлії Сергіївни на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2021 у справі № 904/10924/16 - задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2021 у справі № 904/10924/16 в частині стягнення з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а, код ЄДРПОУ 43145015) на користь арбітражного керуючого Слєпцової Юлії Сергіївни (свідоцтво № 1471 від 16.07.2013, ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) оплати основної грошової винагороди за період з 28.03.2017 по 28.03.2018 у розмірі 134 546,42 грн. (сто тридцять чотири тисячі п`ятсот сорок шість грн. 42 коп.) скасувати.
Прийняти в цій частині нове рішення, яким клопотання ліквідатора № 345 від 10.12.2020 про      стягнення з ГУ ДПС у Дніпропетровській області на користь ліквідатора 411 442,76 грн. (основної грошової винагороди) та 11 965,00 грн. (витрат) задовольнити.
Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17а, код ЄДРПОУ 43145015) на користь арбітражного керуючого Слєпцової Юлії Сергіївни (свідоцтво № 1471 від 16.07.2013, ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) оплату основної грошової винагороди за період з 28.03.2017 по 31.07.2020 у сумі 411 442,76 грн. (чотириста одинадцять тисяч чотириста сорок дві гривні 76 коп.).
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
В решті ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2021 у справі № 904/10924/16 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 29.06.2021

Головуючий суддя                                                                Л.М. Білецька  
Суддя                                                                                      Т.А. Верхогляд
Суддя                                                                                        Ю.Б. Парусніков