Ухвала
Іменем України 
03 червня 2021 року
м. Київ
справа № 126/2665/20
провадження № 51-1660 ск 21
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого         ОСОБА_1 ,
суддів:                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт – ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 04 березня 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
встановив:
Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 09 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020020090000518 від 15 листопада 2020 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 04 березня 2021 року, на підставі ст. 399 КПК України, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на вказану ухвалу суду першої інстанції.
Не погодившись із зазначеним рішенням ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення. 
Як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст. 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (постанова Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі № 494/6/18). У постановах від 17 жовтня 2018 року (справа № 646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа № 161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що «норми Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження)».
В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Як слідує зі змісту касаційної скарги та доданих до неї судових рішень, захисником оскаржено до апеляційного суду ухвалу суду першої інстанції постановлену у порядку ст. 174 КПК України на стадії підготовчого судового засідання, тобто під час судового провадження.
Загальною нормою кримінального процесуального закону, яка встановлює перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, є стаття 392 КПК України.
За приписами вказаної правової норми ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
При цьому кримінальний процесуальний закон не передбачає можливості оскарження ухвал суду (у випадку, коли клопотання про скасування арешту майна подано під час судового провадження) або слідчого судді (у разі якщо клопотання про скасування арешту майна заявлено під час досудового розслідування), які прийняті в порядку ст. 174 КПК України, зокрема про відмову у скасуванні арешту майна.
Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження.
Отже, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , апеляційний суд обґрунтовано дійшов висновку, що ухвала Бершадського районного суду Вінницької області від 09 лютого 2021 року, постановлена в порядку ст. 174 КПК України, якою відмовлено у задоволенні клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні є рішенням, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому діяв відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України і прийняв законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення, з яким погоджується і колегія суддів касаційної інстанції. 
Окрім того, така позиція суду апеляційної інстанції узгоджується з правовим висновком викладеним у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 28 серпня 2018 року (справа № 128/1008/18, провадження № 51-8165ск18), від 21 листопада 2018 року (справа № 691/1095/18, провадження № 51-9495ск18).
Враховуючи викладене, з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення та вважає, що у відкритті провадження слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд  
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт – ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 04 березня 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                   ОСОБА_3