УХВАЛА

17 травня 2021 року 
Київ
справа №826/6607/17
адміністративне провадження №К/9901/29239/20
Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Желєзний І.  В.  провів підготовчі дії до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.10.2020 у справі №826/6607/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві, правонаступником якого є Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.  Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Громадська організація «Українська асоціація студентів», про визнання протиправним та скасування рішення,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Верховного Суду від 18.11.2020 відкрито касаційне провадження у справі.
Відповідно до  статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України)   суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про можливість попереднього розгляду справи або письмового провадження за наявними у справі матеріалами, а також вирішує питання стосовно призначення справи до розгляду у судовому засіданні чи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, вирішує інші питання, необхідні для розгляду справи.
Особа, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_2 , заявив клопотання про заміну Головного територіального управління юстиції у м.  Києві на його правонаступника - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.  Київ) та просить здійснювати розгляд касаційної скарги за його участю.
Вирішуючи вказані клопотання, Верховний Суд виходить з наступного.
Згідно з імперативними вимогами  статті 341 КАС України  суд касаційної інстанції у касаційному порядку: переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги; на підставі встановлених фактичних обставин справи лише перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Крім того, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним; вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу; надавати перевагу одних доказів над іншими; збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази; приймати та розглядати вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції; допускати зміну предмета або підстав позову.
Згідно з ухвалою про відкриття провадження у цій справі сторонам була надана можливість повною мірою скористатися своїми процесуальними правами, зокрема скаржникам подати доповнення до касаційної скарги; іншим учасникам справи подати відзив на касаційну скаргу (у формі, встановленій частинами першою та другою  статті 338 КАС України  з висловленням позиції стосовно кожної з підстав касаційного оскарження, а саме, неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права); учасникам справи повідомити суд про обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а також подати інші свої міркування та заперечення відповідно до частини четвертої  статті 340 КАС України.
Верховний Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово висловлювався з приводу відсутності публічних слухань у судах касаційної інстанції. Зокрема, «публічний характер провадження у судових органах, згаданих у пункті 1 статті 6 [Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод], захищає учасників справи від здійснення правосуддя таємно, поза контролем громадськості та є також одним із засобів збереження довіри до судів вищих і нижчих ланок (пункт 25 рішення від 08.12.1983 у справі «Axen v. Germany», № 8273/78).
Проте публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку, зокрема, і у суді касаційної інстанції. Так, у вказаній справі зазначена гарантія була забезпечена у судах першої й апеляційної інстанцій, а тому Європейський суд з прав людини не визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції відсутність публічного розгляду у Федеральному суді Німеччини, який, як і Верховний Суд в Україні, вирішував винятково питання права.
Крім того, Європейський суд з прав людини визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Varela Assalino contre le Portugal» (пункт 28,                   № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду. У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права. Європейський суд вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.
У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду, є доцільнішим, ніж усні слухання; розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.
Верховним Судом створено учасникам процесу у цій справі належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, в яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи викладене, у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про його участь у касаційному розгляді справи у судовому засіданні необхідно відмовити.
Відповідно до пунктів 1-3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 № 870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком 1 (зокрема,  Головне територіальне управління юстиції у м. Києві).
Утворено як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком 2.
Міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції, що утворюються згідно з пунктом 2 цієї постанови, є правонаступниками  територіальних органів Міністерства юстиції, які ліквідуються згідно з пунктом 1, зокрема,  Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції  (м. Київ) є  правонаступником  Головного територіального управління юстиції у Київській області,  Головного територіального управління юстиції у м. Києві,  Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.
Пунктом 1 Наказу Міністерства юстиції України від 23.10.2019 № 3228/5 «Про внесення змін до деяких наказів Міністерства юстиції України», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.10.2019 за № 1126/34097, внесено до наказу Міністерства юстиції України від 23.06.2011 № 1707/5 «Про затвердження Положення про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.06.2011 за № 759/19497 (зі змінами), такі зміни: заголовок викладено в такій редакції «Про затвердження Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України»; у пункті 1 слова «Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі» замінено словами «міжрегіональні управління Міністерства юстиції України».
Згідно з даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Головне територіальне управління юстиції у м. Києві припинено.
Статтею 52 КАС України визначено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її  правонаступником.  Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу  правонаступника,  обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Зважаючи на викладене, клопотання про заміну сторони у цій справі підлягає задоволенню.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 20.01.2021 у справі №754/11869/19.
Провівши передбачені статтею 340 КАС України дії з підготовки справи до касаційного розгляду, суддя-доповідач дійшов висновку про можливість розгляду справи  у порядку письмового провадження за наявними матеріалами справи.
Керуючись статтями 52, 340, 345 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання особи, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_2 про забезпечення його участі у касаційному розгляді адміністративної справи у судовому засіданні відмовити.
Клопотання особи, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_2 про заміну сторони у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Громадська організація «Українська асоціація студентів», про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.
Замінити Головне територіальне управління юстиції у м. Києві правонаступником - Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.  Київ).
Закінчити підготовчі дії в адміністративній справі № 826/6607/17.
Призначити розгляд цієї справи у порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 18.05.2021 у приміщенні Касаційного адміністративного суду за адресою: м. Київ, вул. Московська, 8, корпус 5.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                                                                                                                                                                                                              І. В. Желєзний