ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" червня 2021 р.           Справа№ 925/1358/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Мальченко А.О.
суддів:            Агрикової  О.В. 
          Чорногуза М.Г. 
 
 розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційних скарг Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії      України
на рішення Господарського суду Черкаської області від 22.02.2021
та на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 10.03.2021
у справі № 925/1358/20 (суддя Спаських Н.М.)
за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії      України
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ниви      Черкащини",
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа-Етекс";
2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Альфа-Етекс"
про стягнення 71 458,86 грн

ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії      України (далі - Військова частина НОМЕР_1 , позивач) звернулась до Господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ниви      Черкащини" (далі - ТОВ "Ниви      Черкащини", відповідач) про стягнення 71 458,86 грн штрафу, нарахування якого зумовлене порушенням відповідачем умов договору № 30/ВЗЗ-2020 від 28.05.2020 щодо маркування і пакування поставленого товару.          
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 22.02.2021 у справі № 925/1358/20 в задоволенні позову відмовлено повністю.
Ухвалюючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів належними і допустимими      доказами порушення відповідачем умов укладеного сторонами договору поставки товару; не виконав положення договору щодо обов`язкового здійснення контрольних заходів та оформлення зразків товару, до якого позивач висуває претензії;      не довів своє право на стягнення подвійного розміру штрафу за непоставку та незаміну товару; не довів власне порушене право як таке, відсутністю певного маркування на транспортній упаковці товару при відсутності претензій до споживчих якостей товару.
Додатковим рішенням Господарського суду Черкаської області від 10.03.2021 у справі № 925/1358/20 стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ТОВ "Ниви      Черкащини" 13 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Решту витрат на професійну правничу допомогу покладено на ТОВ "Ниви      Черкащини".
Ухвалюючи вказане додаткове рішення, суд виходив з того, що     розгляд справи від обох сторін потребував значного часу та зусиль, а саме, аналізу всіх обставин, підготовки документів на доведення та спростування позицій протилежної сторони, збір та виготовлення документів, а тому, розмір гонорару адвоката відповідача в сумі 15000,00 грн відповідає критерію, розумності та реальності таких витрат. Однак з урахуванням всіх викладених позивачем доводів,      місцевим господарським судом враховано, що утримання позивача  здійснюється з державного бюджету України, на чому наголошував його представник та вказував на відсутність бюджетних асигнувань на компенсацію таких витрат, суд дійшов висновку про зменшення заявленого до стягнення розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу з Військової частини НОМЕР_1  в розмірі 13000,00 грн.
Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Черкаської області від 22.02.2021, Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт наголошував на тому, що суд дійшов помилкового висновку щодо порядку приймального контролю та порядку відбору зразків проб, а факт поставки товару з порушенням вимог щодо тари, упаковки або маркування підтверджується Актом про порушення умов договору.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Черкаської області від 22.02.2021 у справі № 925/1358/20, постановлено розгляд вище вказаної апеляційної скарги здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Ниви      Черкащини", Товариству з обмеженою відповідальністю "Альфа-Етекс" та Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Альфа-Етекс" строк для подання відзивів на апеляційну скаргу.
16.04.2021 Військова частина НОМЕР_1 не погоджуючись із додатковим рішенням суду, звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване додаткове рішення та постановити нове, яким зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 3000,00 грн.
До апеляційної скарги скаржником додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтоване отриманням оскаржуваного додаткового рішення 19.03.2021.
Апеляційну скаргу на додаткове рішення мотивовано тим, що відповідно до вимог закону дана справа є малозначною, а тому мала розглядатись судом першої інстанції лише за правилами спрощеного позовного провадження, а тому, висновок суду викладений в мотивувальній частині додаткового рішення, що спір у справі є складним за обсягом та характером доказів і його слід було вирішувати за правилами загального позовного провадження є безпідставним.
Також скаржник вказує на те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 13000,00 грн, які відповідач поніс у зв`язку з розглядом справи, виходить за розумні межі визначення розміру гонорару, не відповідає критерію реальності та розумності їхнього розміру, а також є не співмірним з ціною позову.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 поновлено Військовій частині НОМЕР_1 пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження додаткового рішення Господарського суду Черкаської області від 10.03.2021 у справі № 925/1358/20, відкрито спільне апеляційне провадження за апеляційними скаргами Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Черкаської області від 22.02.2021 та на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 10.03.2021 у справі № 925/1358/20, постановлено розгляд апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 10.03.2021 також здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, встановлено відповідачеві та третім особам строк для подання відзивів на дану апеляційну скаргу.     
Відповідач скористався правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України, та 28.04.2021 надав через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 на рішення Господарського суду Черкаської області від 22.02.2021 у справі № 925/1358/20 відмовити, а судове рішення  залишити без змін.
Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що умовами договору було детально узгоджено процедурні питання щодо порядку виявлення та фіксації порушення умов договору щодо відповідності товару вимогам договору та під час розгляду справи місцевим судом було вірно встановлено, що Акт приймального контролю за результатами проведення контрольних заходів сторонами не складався, відбір зразків (проб) не проводився і, відповідно, акт про відбір зразків (проб) не складався, що в свою чергу свідчить про недотримання позивачем процедур встановлених умовами договору.
Треті особи правом, наданим статтею 263 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) не скористались, відзивів на апеляційні скарги не надали.
Згідно з ч. 10 ст. 270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Обговоривши доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваних рішень норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, за результатами електронних закупівель 28.05.2020 між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України та ТОВ "Ниви Черкащини" укладено Договір № 30/В33-2020, за умовами якого відповідач повинен поставити позивачеві рибні консерви та інші рибні страви і пресерви за кодом CRV за ДК 021:2015-15240000-2 (консерви рибні "Шпроти в олії" в кількості 10 000 кг (розділ 1).
Ціна договору складає 1 191 000,00 грн з ПДВ.
Істотними умовами Договору є умови про якість товару та упаковки.
Так, п. 2.1. Договору передбачено, що якість товару, що поставляється, повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів, ГОСТ 280:2009 (ТУ У 10.2-25208241-006:2018) та Технічним описам (додаток № 2 Договору).
Товар за показниками безпечності, придатності та якості повинен відповідати документам та одиниці товару, в т.ч. щодо виробника, які були надані Замовнику-позивачу під проведення процедури закупівлі.
Пакування товару повинне відповідати діючим стандартам, технічним умовам та забезпечувати зберігання споживацьких властивостей під час його транспортування та зберігання.      
Маркування товару повинно відповідати вимогам Закону України "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів" від 16.12.2018 та Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" від 23.12.1997.
Пунктом 6.8. Договору встановлено, що товар, доставлений позивачеві з порушенням вимог до маркування або тари або упаковки, чи товар що не відповідає вимогам, встановленим у нормативних документах (ДСТУ, ГОСТ, ГСТУ, СОУ, ТУ) вважається не поставленим, про що складається акт з фіксацією порушення. Товар має бути замінений відповідачем протягом 3 календарних днів.
У додатку № 2 до Договору сторонами узгоджено технічний опис (технічні вимоги) до товару, що поставляється за договором - Консерви рибні "Шпроти в олії", які повинні відповідати ГОСТ 280:2009. Тара - металева банка № 3. Консерви рибні у споживчій тарі мають бути укладені в ящики з гофрованого картону згідно ДСТУ ГОСТ 9142:2019. Маркування тари повинно бути згідно з чинними нормативно-правовими актами та нормативними документами, а також відповідати Закону України "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів" від 16.12.2018 та вимогам ГОСТ 280:2009 (ТУ      У 10.2.-25208241-006:2018). Строк придатності консервів рибних Консерви рибні "Шпроти в олії"      на момент переходу права власності від переможця торгів до замовника повинен складати не менше ніж 20 місяців до кінцевого терміну придатності.
Також 28.05.2020 між сторонами по справі було підписано      специфікацію до договору      від 28.05.2020, в якій погоджено поставку товару рибні консерви     та інші рибні страви і пресерви - за кодом CPV за ДК 021:2015-15240000-2 (Консерви рибні "Шпроти в олії") в кількості 10 000 кг на загальну суму 1 191 000,00 грн за адресою: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, 04080, м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А.           
Згідно заявки від 19.06.2020 відповідач      повинен був поставити позивачеві Консерви рибні "Шпроти в олії" в кількості 10 000 кг, дата поставки 30.06.2020, місце постачання - м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А.
Сторонами не заперечується, що на виконання умов Договору та заявки позивача від 19.06.2020 про поставку Консерв рибних "Шпроти в олії" на склад позивача в м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8А 30.06.2020, відповідач      на підставі видаткової накладної від 06.07.2020 № 2744 поставив 9 999,84 кг консервів вартістю 1 190 980,94 грн.
06.07.2020      відповідачем було виписано      рахунок на оплату      № 143 від 06.07.2020 на суму 1 190 980,94 грн. (т. 1, а.с. 39).
06.07.2020      позивачем в присутності      представника      відповідача було складено акт      № 59 (т. 1, а.с. 40-44)      в якому зазначено, що під час проведення контрольних заходів комісією військової частини в присутності представника відповідача було виявлено:
- відсутність маніпуляційних знаків "Оберігати від нагрівання" та "Верх" згідно ГОСТ 14192, яким встановлено, що на кожну одиницю транспортної тари наносяться ці      обов`язкові маніпуляційні знаки;
-      на етикетці, яка знаходиться на транспортній тарі відсутні дані про "маса нетто (кг) та "номер пакувальника", що є порушенням      Закону України "Про      інформацію для споживачів      щодо харчових      продуктів" № 2639-VIII від 6 грудня 2018 року;
- дата виготовлення та асортиментний знак на кришці банки металевої нанесені таким чином, що легко стираються пальцем, в той час як за вимогами спосіб нанесення цих знаків повинен унеможливлювати їх видалення;
- на банках наявні сліди фізичних пошкоджень, які мають червоно-помаранчевий колір, схожий на іржу.
На підставі акту позивача № 59 від 06.07.2020 товар був повернутий відповідачеві як такий, що не відповідає вимогам Договору.
За правилами п. 8.4.1. такий товар     повинен бути замінений     постачальником в строк 5 робочих днів з дня направлення повідомлення про порушення вимог щодо тари або упаковки або маркування.
03.08.2020 відповідач повторно на підставі видаткової накладної № 2744 від 03.08.2020  поставив позивачеві товар -      9 999,84 кг консервів вартістю 1 190 980,94 грн за адресою м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8А.
На підставі акту позивача № 99 від 03.08.2020 про порушення умов Договору (т. 1, а.с. 49-54), товар знову було повернуто як такий, що не відповідає вимогам Договору. В даному акті зазначено, що      комісією Військової частини      було виявлено на банках сліди      фізичних      пошкоджень, які мають      червово-помаранчевий      колір, схожий на іржу та пропонується не приймати      на зберігання      Консерви рибні  "Шпроти в олії" на продовольчий склад відділення зберігання      МТЗ      відділу закупівлі та зберігання      матеріально-технічних засобів      Військової частини НОМЕР_1 у зв`язку з порушенням      умов маркування.           
Дана партія товару позивачем також не була прийнята від відповідача в якості виконання умов Договору від 28.05.2020.
З підстав порушення умов Договору, 04.09.2020 позивач направив      відповідачу повідомлення      № 78/6-1945 (т. 1, а.с. 63-65) про розірвання      договору № 30ВЗЗ-2020 від 28.05.2020 в односторонньому порядку з 14.09.2020.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач просить стягнути з відповідача штраф у розмірі 71 458,86 грн у відповідності до п. 8.4.1. Договору, яким     передбачено, що за поставку товару з порушенням вимог щодо тари та упаковки або маркування відповідач сплачує позивачеві штраф у розмірі 3% вартості товару, поставленого із порушенням таких вимог. 
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів          погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, а доводи апелянта вважає необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.
Статтею 11 Цивільного кодексу України     (далі – ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Місцевий господарський суд, даючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами в ході виконання даного договору правильно зазначив, що такий за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 ЦК України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору 28.05.2020 між сторонами по справі було підписано      специфікацію до договору     від 28.05.2020 (т. 1, а.с. 31) в якій погоджено поставку товару рибні консерви      та інші рибні страви і пресерви - за кодом CPV за ДК 021:2015-15240000-2 (Консерви рибні "Шпроти в олії") в кількості 10 000 кг на загальну суму 1 191 000,00 грн за адресою: військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, 04080, м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А.                                                                                                                                                       
Згідно технічного опису      до договору      (т. 1,  а.с. 32) Товар - Консерви рибні      "Шпроти в олії"      повинні      відповідати      нормативному      документу на цей      вид продукції (товару): "ГОСТ      280:2009 "Консерви з копченої риби. Шпроти в олії. Технічні умови." (ТУ У 10.2-25208241-006:2018), Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності      та якості      харчових продуктів"      та іншим вимогам      законодавства в сфері      обігу харчових продуктів. Тара - металева банка № 3 згідно з ДСТУ 7771:2015. Маса нетто консервів      в банках повинна бути 240 г. Консерви рибні      в споживчій тарі мають бути укладені в ящики з гофрованого картону згідно з ДСТУ ГОСТ 9142:2019 (ГОСТ 9142-2014, IDT). Маркування тари      повинно бути згідно з чинними нормативно-правовими      актами      та нормативними документами, а також відповідати Закону України "Про      інформацію      для споживачів щодо харчових      продуктів" № 2639-VIII від 6 грудня 2018 року та вимогам ГОСТ 280:2009 (ТУ У 10.2-25208242-006:2018).
За правилами п. 3.5.6. ТУ У 10.2-25208242-006:2018 (т. 1, а.с. 107-122) транспортне маркування консервів проводиться      згідно з      ГОСТ 14192 з нанесенням маніпуляційних знаків      "Оберігати від нагрівання", "Оберігати від вологи", "Верх".
Згідно з п. 3.5.7. цих же ТУ, на кожну одиницю транспортної тари наносять, зокрема, інформацію про виробника, адресу потужностей виробництва, масу нетто, дату виготовлення, строк придатності, номер пакувальника, умови зберігання та ін.
Як вірно встановлено місцевим господарським судом, позивачем суду не надано нормативних документів про те, як виглядають маніпуляційні знаки "Оберігати від нагрівання", "Оберігати від вологи", "Верх", що їх слід нанести на транспортну тару з продукцією, що поставляється відповідачем.
Крім того, сторони      умовами      Договору передбачили чіткий порядок складання     документів, які б підтверджували      факт отримання      товару належної чи не належної якості (Акти).
Дані процедурні умови договору про фіксацію певних дій та обставин є істотними, які спеціально узгоджені обома сторонами і тому є обов`язковими до виконання.
Так, сторонами у розділі 3 Договору узгоджено порядок контролю за якістю товару, відбір зразків (проб).
Відповідно до п. 3.2. Договору під час поставки кожної партії Товару, Замовник протягом 2 (двох) робочих днів, проводить обов`язкову перевірку якості та безпечності Товару, що постачається Учасником (далі - контрольні заходи). Уповноважені особи      мають право      бути присутніми      при проведенні контрольних заходів.
Контрольні заходи включають в себе      перевірку безпечності, придатності та      якості Товару, що постачаються відповідно до умов      цього Договору (у тому числі      правил маркування      та етикетування),     відповідність транспортних засобів, що використовуються для транспортування Товару за цим Договором, вимог ст. 44 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" від 23.12.1997 № 771/97-ВР (п. 3.3. договору).
При цьому згідно з п. 3.3.1. Договору      контрольні заходи здійснюються з обов`язковою присутністю  Представника Учасника-відповідача, а у разі його відсутності - не розпочинаються.
Абз. 3 п. 3.3.1. договору сторонами погоджено, що результати проведення контрольних заходів оформляються актом приймального контролю, який підписується Представниками Замовника, що здійснювали перевірку та Представником Учасника, а у разі відмови від підписання акту приймального контролю або відсутності Представника Учасника на території військової частини на момент складання вищезазначеного акту - комісійно (у складі не менше трьох осіб Представника Замовника), що засвідчується підписами Представників Замовника та в подальшому акт приймального контролю протягом 3 (трьох) календарних днів надсилається Учаснику рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, що вважається належним доказом ознайомлення Учасника з вищезазначеним актом.      
Учасник зобов`язаний протягом 24 годин після отримання повідомлення про відбір зразків (проб), сповістити Замовника листом (факсимільним зв`язком) про прибуття Представника Учасника для участі у відборі зразків (проб) (п. 3.6. договору).
Про відбір зразків (проб) складається акт, який підписується Представниками Замовника, Учасником або Представником Учасника та іншими незацікавленими або компетентними особами (у разі їхнього залучення), які приймають участь у відборі.
В акті повинно бути зазначено;
1) час і місце складання акта, найменування Товароодержувача продукції, прізвища га посади осіб, які брали участь у відборі зразків (проб);
2) найменування виробника та Учасника, від якого надійшла продукція;
3) номер і дата рахунка - фактури і накладної, за якими надійшла продукція, і дата надходження її на склад одержувача ;
4) дата виробництва товару, номер партії га вага, з якої відбиралися зразки (проби) продукції;
5)     опечатані або опломбовані зразки (проби), чиєю печаткою або пломбою (відтиски на пломбах), їхні номера;
6)     чи забезпечені відібрані зразки (проби) етикетками, що містять дані, передбачені стандартами або технічними умовами;                                                  
7) до якої незалежної акредитованої лабораторії направлені зібрані зразки (проби);
8) інші дані, у тому числі заперечення ( застереження), які Представники Замовника, Учасник або Представник Учасника та інші незацікавлені або компетентні особи ( у разі їхнього залучення) вважають необхідним включити в акт для більш докладної характеристики зразків (проб) (п. 3.9. договору).
Пунктом 3.10. договору передбачено, що відібрані зразки (проби) упаковуються і опечатуються (опломбовуються) Представниками Замовника, Учасником або Представником Учасника та іншими незацікавленими або компетентними особами (у разі їх залучення). 
Відібрані зразки (проби) продукції, в разі отримання незадовільних результатів досліджень, повинні зберігатися Замовником, Учасником до вирішення спору про якість продукції, а у разі якщо якість продукції відповідає усім вимогам, усі наявні відібрані зразки (проби) зберігаються протягом 15 календарних днів з моменту отримання результатів досліджень та повертаються Замовнику (п. 3.12. договору).
Відповідно до пункту п. 6.6. договору Замовник має право не приймати товар за кількістю та якістю, у разі встановлення невідповідності товару документам (декларації виробника або сертифікат якості; протоколу досліджень (випробувань) про безпечність та відповідність товару або експертного висновку про безпечність та відповідність товару; етикетку виробника), які були подані Учасником до Замовника під час проведення процедури закупівлі, вимогам щодо якості або маркування або етикетування Товару, після проведення контрольних заходів Представниками Замовника. У разі, якщо сумніви щодо безпечності, придатності та якості Товару підтверджуються (експертним висновком або протоколом досліджень або актом, тощо), Замовник має право в односторонньому      порядку відмовитись від Договору.
Товар, доставлений Замовнику з порушенням вимог до маркування, або тари або упаковки, а також Товар, що не відповідає      вимогам, встановленим      у нормативних документах (ДСТУ, ГОСТ, ГСТУ, СОУ, ТУ), вважається      не поставленим, про що складається відповідний акт у якому фіксується порушення. Товар має бути замінений Учасником протягом 3 (трьох)      календарних днів (п. 6.8. договору).
Пунктом 6.8.1. договору передбачено, що у разі виявлення Представниками Замовника порушень при прийманні Товару, протягом 24 годин складається Акт про порушення умов договору у двох примірниках. Один примірник залишається у Замовника, другий примірник надається      Представнику Учасника      під підпис, а у разі відмови від підписання акту      про порушення      умов договору      або відсутності Представника Учасника на території військової частини на момент складання вищезазначеного акту - комісійно (у складі не менше трьох осіб Представника Замовника), що засвідчується підписами Представників Замовника та протягом 3 (трьох) календарних днів надсилається Учаснику рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного, що вважається належним доказом ознайомлення Учасника з вищезазначеним актом.
Тобто, умовами      Договору передбачено складання трьох актів:
- Акт приймального контролю в процедурі здійснення контрольних заходів (розділ 3 Договору, п. 3.3.1. абз. 3);
- Акт про відбір зразків (проб) - п. 3.9. Договору;
- Акт про порушення умов договору (п. 6.8.1 Договору).
Як встановлено місцевим господарським судом, Акт приймального контролю за результатами проведення контрольних заходів сторонами не складався, відбір зразків (проб) не проводився і, відповідно, акт про відбір зразків (проб) складено не було.
При цьому п. 3.2. Договору чітко вказує, що під час поставки кожної партії товару Замовник-позивач протягом 2х робочих днів проводить     обов`язкову     перевірку якості та безпечності товару, що постачається відповідачем (контрольні заходи).
Суд апеляційної інстанції погоджується з місцевим господарським судом щодо помилковості твердження позивача, що для застосування до відповідача штрафу достатньою підставою є сам лише      Акт про порушення умов договору за результатами виявлення порушення маркування тари.
При цьому місцевим судом правильно враховано, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, що умовами Договору сторони детально узгодили процедурні питання щодо порядку виявлення та фіксації порушення умов Договору щодо відповідності товару вимогам Договору, та в порушення вказаних умов сторонами не було складено Акту приймального контролю, а представниками сторін не було відібрано зразків транспортної упаковки та консервної банки, щодо маркування яких у позивача виникли претензії.
Як вбачається з додатку до акту № 59 від 06.07.2020, а саме,  копії етикетки з ящика, на якому, як зазначає позивач, відсутні маніпуляційні знаки "Оберігати від нагрівання" та "Верх".      Однак, як дані знаки повинні виглядати позивач не вказує, а сторонами дані позначення узгоджено не було.
У зв`язку з відсутністю відібраних зразків продукції, які сторони не опечатали та не внесли до Акту про відбір зразків (проб), на даний час неможливо встановити як повністю виглядає ящик та чи не було на його інших поверхнях даних знаків, як виглядали на консервній банці сліди речовини, схожої на іржу та на скільки легко на ній стираються знаки інформації      про харчовий продукт.
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. (ст. 526 ЦК України).
У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Приписами ст. 663 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - (ст. 530 Цивільного кодексу України).
За правилами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Частиною четвертою статті 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Місцевим господарським судом, з яким погоджується суд апеляційної інстанції встановлено, що позивачем розраховано штраф (т. 1, а.с. 11)      як подвійне стягнення - з суми кожної накладної, за якою поставлявся товар по Договору і його      не було прийнято:
- 3 % вартості Товару за видатковою накладною Відповідача № 2744 від 06.07.2020, яка передбачає господарську операцію Відповідача з поставки Товару у кількості 9 999,84 кг та вартістю 1 190 980,94 грн (3 % х 1 190 980,94 грн. = 35 729,43 грн);
- 3 % вартості Товару за видатковою накладною Відповідача № 2744 від 03.08.2020, яка передбачає господарську операцію Відповідача з поставки Товару у кількості 9 999,84 кг та вартістю 1 190 980,94 грн (3 % х 1 190 980,94 грн. = 35 729,43 грн).
У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
За своєю правовою природою, відмінною від пені, штраф є одноразовим стягненням за порушення, визначене у договорі.
За правилами ч. 4 ст. 231 ГК України - у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
За умовами Договору зобов`язанням відповідача перед позивачем      є поставка рибних консервів в кількості 10 000 кг вартістю 1 191 000,00 грн, тобто це єдине цілісне зобов`язання для його виконання в межах договору.
При цьому, виходячи із формулювання п. 8.4.1. за умовами Договору сторони чітко розрізняють     поняття поставки товару та заміни     неприйнятого товару через порушення вимог до його пакування та з ін. причин.
Отже, за Договором між сторонами позивач, за умови доведеності непоставки відповідачем товару, має право стягнути штраф лише за це порушення, а за передачу неналежного (на думку позивача) товару в порядку заміни раніше поставленого та неприйнятого товару у позивача право на стягнення штрафу не виникає. 
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи скаржника щодо подвійного стягнення штрафу як за два окремі порушення.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо недоведення позивачем належними і допустимими      доказами порушення відповідачем умов укладеного сторонами Договору щодо поставки товару, невиконання положення договору щодо обов`язкового здійснення контрольних заходів та оформлення зразків товару, до якого позивач висуває претензії,      недоведення свого права на стягнення подвійного штрафу за непоставку та незаміну товару, недоведення власного порушеного права у зв`язку з відсутністю певного маркування на транспортній упаковці товару за відсутності претензій до споживчих якостей товару.
Статтею 129 Конституції України     встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч. 1-3     ст. 13 ГПК України     судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст.ст. 76-77 ГПК України     належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.
Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта про наявність підстав для скасування додаткового рішення Господарського суду Черкаської області від 10.03.2021 у справі № 925/1358/20, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1     ст. 244          ГПК України                    суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За приписами ч. 1,          п. п. 1, 4 ч. 3          ст. 123 ГПК України          судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних                    з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших                    процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки                    до її розгляду.                    
Як вбачається з матеріалів справи, під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачем було заявлено клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (протокол судового засідання від 22.02.2021), подано докази про розмір понесених ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката з поясненнями щодо видів робіт в межах цієї правничої допомоги на суму 15000,00 грн з доказами їх сплати (т. 2, а.с. 27-34).
Крім того, у відзиві на позов відповідач зазначав про очікуваний розмір витрат на      професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн.
За приписами          статті 126 ГПК України          витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
За змістом наведених законодавчих приписів необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження вимоги про стягнення з позивача витрат на правову допомогу у розмірі 15000,00 грн відповідачем подано копії довіреності на адвоката Стойко А.Ю. від 15.11.2021 (т. 1, а.с. 84) та договору     про надання адвокатом правничої допомоги від 15.11.2020 (т. 2, а.с. 30), опис наданих адвокатом послуг на виконання договору про надання правової допомоги від 15.11.2020 та докази оплати вказаних послуг.
Відповідно до умов Договору     про надання адвокатом правничої допомоги від 15.11.2020, адвокат Стойко А.Ю. зобов`язався надати відповідачеві послуги з представництва інтересів ТОВ "Ниви      Черкащини" у справі № 925/1358/20, а відповідач зобов`язався прийняти надані послуги та оплатити їх. 
Пунктом 2.1. вищевказаного Договору передбачено, що сторони домовилися, що послуги адвокатом надаються відповідачеві шляхом усних та письмових консультацій, складання і підписання необхідних процесуальних документів, засвідчення копій документів, надсилання заяв по суті справи учасникам справи, представництво адвокатом інтересів клієнта в ході розгляду справи, здійснення інших видів адвокатської діяльності.
За умовами розділу 3 Договору для виконання його умов, адвокату надаються всі повноваження сторін та інших учасників процесу, які передбачені ГПК України без обмежень.
Пунктом 5.1. Договору встановлено, що за юридичні послуги (правничу допомогу адвоката) відповідач повинен сплатити адвокату гонорар в розмірі 15000,00 грн.
Умовами п. 5.1. Договору від 15.11.2020 передбачено, що між адвокатом Стойко А.Ю. та ТОВ "Ниви Черкащини" досягнуто згоди, що гонорар сплачується адвокату у фіксованій сумі 15000,00 грн за весь обсяг роботи.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі          статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Разом з тим, за приписами ч. 6     ст.          126 ГПК України     обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
На переконання суду апеляційної інстанції, доводи позивача, викладені в запереченнях на заяву відповідача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу та в апеляційній скарзі, є недоведеними та спростовуються наданими позивачем доказами.
Суд апеляційної інстанції погоджується з місцевим господарським судом, що розмір заявлених витрат на правову допомогу є розумним, адже відповідає часу, що витрачений адвокатом на виконання робіт, що були необхідними в даній справі для представництва інтересів відповідача з огляду на наступне.
Як встановлено місцевим господарським судом, спір у справі № 925/1358/20 виник із договірних відносин сторін щодо поставки рибних консервів Військовій частині 3078. Позивач стверджує про порушення відповідачем вимог маркування та пакування товару (без претензій щодо споживчих якостей консервів) та вважає обґрунтованим стягнення штрафу у загальному розмірі 71458,86 грн за фактичну непоставку товару, який би відповідав вимогам договору від 28.05.2020.
Під час розгляду справи, господарський суд першої інстанції погодився із доводами представника відповідача про те, що спір є складним за своїм обсягом та характером доказів, а тому його варто вирішувати за правилами загального позовного провадження (т. 1, а.с. 81-83). Крім того, як вбачається з матеріалів справи, саме за клопотанням представника відповідача до участі у справі було залучено третіх осіб - виробника та постачальника рибних консервів ТОВ "Альфа-Етекс" та ТОВ "Торговий дім "Альфа-Етекс", якими було надано всю документацію про якість рибної консерви, технічні умови (виключно за якими на виконання договору від 28.05.2020 вироблявся товар), на порушення яких посилався позивач, протоколи випробування зразків продукції, декларації якості продукції та інші документи.
Адвокатом відповідача було подано обґрунтований відзив на позовну заяву з аналізом норм матеріального та процесуального права, обставин взаємовідносин сторін, включаючи також і обставини укладення договору в процедурі закупівлі та надання відповідачем позивачеві зразків товару перед укладенням договору. Адвокатом ретельно проаналізовано та оцінено умови договору поставки від 28.05.2020 між сторонами, який має деталізовану схему підтвердження та фіксації порушень умов договору.      Крім того, адвокат брав участь у судових засіданнях під час розгляду справи, виконував всі вимоги суду щодо надання пояснень по суті спору.
Враховуючи складність справи, ціну позову, розумну необхідність витрат для даної справи у суді першої інстанції, зважаючи на обсяг наданих адвокатських послуг, з урахуванням часу здійснення представництва адвокатом інтересів відповідача          у даній справі, на переконання колегії суддів, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що співмірною є компенсація витрат відповідачеві на професійну правничу допомогу в сумі 15     000,00          грн.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що при ухваленні судом першої інстанції додаткового рішення у даній справі, суд з урахуванням всіх викладених доводів, а також того, що позивач є військовою частиною, утримання якої здійснюється з державного бюджету України, дійшов обґрунтованого висновку про зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу з Військової частини НОМЕР_1 до 13000,00 грн.
Частиною 1     ст. 269 ГПК України     встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення ч. 1          ст. 9 Конституції України          та беручи до уваги ратифікацію          Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР          Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод          1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття          Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати     Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод     (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи сторін, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.
Згідно зі     статтею 276 ГПК України     суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вищезазначене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду Черкаської області від 22.02.2021 та додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 10.03.2021 у справі № 925/1358/20 прийняті відповідно до вимог чинного законодавства, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для їх скасування чи зміни не вбачається, відповідно, апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії      України  мають бути залишені без задоволення.
Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні, на підставі статті 129 ГПК України, покладається на апелянта.
Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії      України на рішення Господарського суду Черкаської області від 22.02.2021 та на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 10.03.2021 у справі № 925/1358/20 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 22.02.2021 у справі № 925/1358/20 залишити без змін.
3. Додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 10.03.2021 у справі № 925/1358/20 залишити без змін.
4. Матеріали справи № 925/1358/20 повернути до Господарського суду Черкаської області.

          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя                                                            А.О. Мальченко 

Судді                                                                                О.В. Агрикова

                                                                                М.Г. Чорногуз