Ухвала
Іменем України 
23 червня 2021 року
м. Київ
провадження № 51-3083 ск 21
 
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючої             ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року.
Суть питання та встановлені судом обставини
17 червня 2021 року засуджений ОСОБА_4 звернувся із касаційною скаргою, у якій порушує питання про перегляд у касаційному порядку постановлених відносно нього судових рішень, а також просить поновити йому строк касаційного оскарження. 
Мотиви Суду 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України, касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. При цьому це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію.
Згідно із положеннями п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи не знайшов підстав для його поновлення.
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.
Підставою для поновлення строку засуджений ОСОБА_4 зазначає, що він втратив копії судових рішень під час його етапування зі слідчого ізолятора до виправної колонії.
Відповідно до копій судових рішень встановлено, що вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області  ухвалено 18 грудня 2019 року, ухвалу Дніпровського апеляційного суду - 25 лютого 2020 року.
Як вбачається із поданої касаційної скарги та доданих матеріалів, повторні копії оскаржуваних судових рішень засвідчені старшим секретарем Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 4 лютого 2021 року. 
Засуджений ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою 17 червня 2021 року (згідно з відміткою поштового відділення на конверті), тобто більше, ніж через 1 рік 4 місяці з дня постановлення ухвали апеляційного суду, майже через 1 рік 1 місяць після закінчення строку на касаційне оскарження, та більше, ніж через 4 місяці після повторного отримання ним копій судових рішень.
При цьому ОСОБА_4 не вказує коли саме ним були втрачені копії судових рішень, не зазначає доказів того, що він звертався до суду першої інстанції  щоб отримати повторні копії, та того, що суд зволікав із наданням відповіді на його звернення.
Таким чином, засуджений ОСОБА_4 не навів поважної причини пропуску ним саме визначеного законом тримісячного строку на касаційне оскарження.  
Ураховуючи наведене, Суд вважає, що відсутні поважні причини, які були об`єктивно непереборними, та не залежали від волевиявлення засудженого ОСОБА_4 і унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. Тому підстави для поновлення строку на касаційне оскарження відсутні. 
З огляду на викладене, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд дійшов висновку,  що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала.
 
З цих підстав Суд постановив:
Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                               ОСОБА_5