Справа № 161/2252/21 	Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В. П. 	
Провадження № 22-ц/802/457/21  Категорія: 62 	  Доповідач: Здрилюк  О. І.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
05 квітня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Здрилюк О.І.,
суддів - Карпук А.К., Федонюк С.Ю.,
секретар  судового засідання - Концевич Я.О.,
з участю апелянта - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за   заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви, за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , поданою від її імені представником ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 лютого 2021 року,

                                          В С Т А Н О В И В :                          
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 лютого 2021 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви.
Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на:
- житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , із земельною ділянкою для обслуговування житлового будинку (присадибна ділянка), площею 0,25 га, кадастровий номер 0722887500:03:001:1811 та земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства площею 0,2082 га, кадастровий номер: 0722887500:03:001:1812;
- житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;
- земельну ділянку, що знаходиться в с. Великий Омеляник Заборольської сільської ради Луцького району Волинської області площею 0,1218 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: 0722881800:3:001:2398;
- земельну ділянку, що знаходиться в с. Великий Омеляник Заборольської сільської ради Луцького району Волинської області, площею 0,60 га, для ведення особистого підсобного господарства (державний акт № 582 про право приватної власності на землю, виданий 05.12.1999 громадянину України ОСОБА_4 , на підставі рішення Заборольської сільської ради № 8/2 від 31.10.1999).
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати цю ухвалу та постановити нову - про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , посилаючись на її безпідставність та законність і обґрунтованість судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.
У судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_1   апеляційну скаргу підтримав із наведених у ній підстав та просить її задовольнити.
Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, інші учасники справи у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін з таких підстав.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або)грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.
Так, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви щодо спадкового нерухомого майна, спір відносно якого вона бажає вирішити із відповідачем.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.
Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що накладено арешт на земельну ділянку, яка відповідачу не належить - відхиляються апеляційним судом, оскільки прав відповідача не порушує.
Посилання в апеляційній скарзі на неподання позивачем доказів щодо належності відповідачу майна - відхиляються апеляційним судом, оскільки така вимога не зазначена у статті 151 ЦПК України, якою встановлено зміст і форму заяви про забезпечення позову.
Посилання в апеляційній скарзі на неврахування судом інтересів відповідача - відхиляються апеляційним судом, оскільки відповідач у випадку необхідності вправі буде захистити своє право відповідно до вимог 159 ЦПК України, якою урегульовано відшкодування збитків, заподіяних забезпеченням позову.
Посилання на неповідомлення відповідача про розгляд заяви про забезпечення позову - відхиляються апеляційним судом, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України така заява розглядається судом без повідомлення учасників справи.
Посилання на несвоєчасне звернення позивача із позовною заявою - відхиляються апеляційним судом, оскільки зазначене питання не може бути предметом дослідження при розгляді заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами справи і не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали, яка постановлена з додержанням норм процесуального права. 

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд       
                                           П О С Т А Н О В И В : 
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану від її імені представником ОСОБА_1 залишити без задоволення,  а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий - суддя  

Судді