ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" квітня 2021 р.                                Справа № 910/12595/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Шапрана  В.В.
суддів:            Пашкіної С.А. 
          Андрієнка  В.В. 

секретар                      Місюк О.П.
за участю
представників:           позивача - Нечитайло О.М.
                                   відповідача - Прокопів Н.М.
                                   третьої особи-1 - не з`явилися
                                   третьої особи-2 - не з`явилися
розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець"
на рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 (повне рішення складено 15.02.2021)
у справі №910/12595/20 (суддя - Шкурдова Л.М.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Еліос"
до Державного підприємства "Гарантований покупець"
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:
1. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг;
2. Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго"
про стягнення заборгованості у розмірі 8719731,45 грн.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Еліос" звернулося з позовом до Державного підприємства "Гарантований покупець" про стягнення заборгованості за договором №16451/01 від 30.01.2019 у загальному розмірі 8719731,45 грн, з яких: 8330043,05 грн - сума основного боргу, 96657,63 грн - пеня, 268866,37 грн - штраф та 24164,40 грн - 3% річних.
Вимоги позивача обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору №16451/01 купівлі-продажу електроенергії у редакції додаткової угоди №167/01 від 30.06.2019 в частині повної оплати за вироблену Товариством з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Еліос" електричну енергію за "зеленим" тарифом.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2020 відкрито провадження у справі №910/12595/20, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 за клопотаннями Державного підприємства "Гарантований покупець" залучено до участі у даній справі Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.
07.12.2020 позивачем подано заяву про зміну підстав позову, у якій Товариство з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Еліос" обґрунтовує позовні вимоги з урахуванням редакції спірного договору №16451/01 купівлі-продажу електроенергії, зміненої у зв`язку з укладенням додаткової угоди №1375/01/20 від 06.05.2020.
Окрім цього, під час розгляду справи відповідачем подано до суду письмові заперечення, у яких Державне підприємство "Гарантований покупець" заявило клопотання про зменшення заявлених до стягнення штрафних санкцій на підставі ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України до 1 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 (повне рішення складено 15.02.2021) у справі №910/12595/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Еліос" задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу у розмірі 8330043,05 грн, 1000,00 грн пені, 1000,00 грн штрафу та 24164,40 грн 3 % річних, в іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено. З мотивувальної частини рішення убачається, що судом частково задоволено клопотання відповідача та зменшено розмір заявлених до стягнення пені і штрафу до 1000,00 грн.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Еліос" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 95657,63 грн пені та 267866,37 грн штрафу і ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач також подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апеляційна скарга Державного підприємства "Гарантований покупець" мотивована тим, що судом першої інстанції оскаржуване рішення ухвалено за умов неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, та їх недоведеності, а також з порушення та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.
Зокрема, відповідач посилається на неврахування судом першої інстанції тієї обставини, що оплата вартості електричної енергії за "зеленим" тарифом залежить від надходження коштів від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", яке неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання перед Державним підприємством "Гарантований покупець".
Також, на переконання відповідача, виконання його грошових зобов`язань перед позивачем повинно здійснюватися впродовж 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років на підставі п. 4 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України про удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії".
Ще одним аргументом відповідача є те, що судом не було встановлено дати отримання позивачем актів купівлі-продажу у спірному періоді, оскільки матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували факт його направлення та дату отримання гарантованим покупцем, у зв`язку з чим суд не встановив, а позивач не довів наявність прострочення оплати спірного періоду у відповідності до п. 10.4 Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП №641 від 26.04.2019.
Насамкінець, відповідач вказує на те, що з урахуванням специфіки спірних правовідносин, фінансового стану гарантованого покупця, характеру його діяльності, що не пов`язана з отриманням прибутку, а зумовлена виключно виконанням спеціальних обов`язків, дій позивача, що спрямовані лише на отримання додаткового прибутку за рахунок державного підприємства, а не грошових коштів за електричну енергію, штрафні санкції та 3% річних підлягали зменшенню до 1 гривні. Наведене, на переконання скаржника, узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Еліос" у справі №910/12595/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Еліос" у справі №910/12595/20, призначено її до розгляду на 20.04.2021, а також встановлено іншим учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.
Відповідно до протоколу передачі апеляційної скарги раніше визначеному складу суду Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" у справі №910/12595/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)),   Пашкіна С.А., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2021 апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" у справі №910/12595/20 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявникові строк на усунення недоліків апеляційної скарги десять днів з дня отримання копії ухвали.
До суду 05.04.2021 від Державного підприємства "Гарантований покупець" надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Гарантований покупець" у справі №910/12595/20, вирішено здійснювати її розгляд спільно зі скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Еліос", призначено до розгляду на 20.04.2021, а також встановлено іншим учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.
До суду 12.04.2021 від Державного підприємства "Гарантований покупець" надійшов відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Еліос", у якому відповідач просить відмовити у її задоволенні у повному обсязі.
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" у встановлений процесуальний строк не скористався.
У призначене засідання суду 20.04.2021 з`явилися представники сторін. Натомість, представники третіх осіб не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційних скарг, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Доказів поважності причин відсутності представників Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" суду не надано.
Також у матеріалах справи відсутні і докази про те, що представники третіх осіб були позбавлені можливості через будь-які перешкоди, у тому числі спричинені карантинними обмеженнями, бути присутніми у судовому засіданні.
Разом з цим, присутній представник відповідача у призначеному судовому засіданні заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неявкою представників третіх осіб та необхідністю надання ними письмових пояснень. Представник позивача заперечив стосовно відкладення розгляду справи.
Апеляційний суд зазначає, що згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.
При цьому, відповідно до ч. 11 вказаної статті суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Натомість, як було зазначено вище, треті особи належним чином повідомлені про розгляд справи та, у свою чергу, не повідомили суд про причини неявки у судове засідання їх представників.
Отже, у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи слід відмовити у зв`язку з відсутністю для цього передбачених процесуальним законом правових підстав.
Також у судовому засіданні представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Еліос" подано заяву про відмову від апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі №910/12595/20.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.04.2021 прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Еліос" від апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі №910/12595/20 та закрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою.
Після розгляду вищевказаної заяви представники сторін надали пояснення по суті апеляційної скарги Державного підприємства "Гарантований покупець".
Розглянувши доводи апеляційної скарги відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.
Зі встановлених місцевим господарським судом обставин справи убачається, що 30.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Еліос", як суб`єктом господарювання, що виробляє електричну енергію з використанням альтернативних джерел енергії, та Державним підприємством "Енергоринок" укладено договір №16451/01 купівлі-продажу електроенергії.
30.06.2019 укладено додаткову угоду №167/01 до договору №16451/01 від 30.01.2019, відповідно до якої сторона договору Державне підприємство "Енергоринок" була замінена на Державне підприємство "Гарантований покупець".
У подальшому, між сторонами було також укладено додаткові угоди №751/02 від 27.09.2019, №1858/01 від 28.12.2019, №85/01/20 від 24.01.2020 та №1375/01/20 від 06.05.2020.
На підставі додаткової угоди №1375/01/20 від 06.05.2020 до договору №16451/01 від 30.01.2019 сторони дійшли згоди у преамбулі договору слова "виробник за "зеленим" тарифом замінити словами "продавець" за "зеленим" тарифом та викласти статті 1-7 договору у новій редакції.
Відповідно до пункту 1.1 договору у редакції зазначеної додаткової угоди продавець за "зеленим" тарифом (Товариство з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Еліос") зобов`язується продавати, а гарантований покупець (Державне підприємство "Гарантований покупець") зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №641 від 26.04.2019, або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2804 від 13.12.2019.
Згідно з п. 2.2 договору купівля-продаж електричної енергії здійснюється за умови членства продавця за "зеленим" тарифом у балансуючій групі гарантованого продавця.
Відповідно до п. 2.3 договору продавець за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць продавця за встановленим йому "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до тарифу.
Пунктом 2.5 укладеного правочину сторони погодили, що вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, визначається, зокрема, відповідно до глави 10 Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці.
Розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок продавця за "зеленим" тарифом, з урахуванням ПДВ (п. 3.2 договору).
Відповідно до п. 3.3 договору оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої гарантованим покупцем у продавців за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії, актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюються відповідно до положень глави 10 порядку.
Згідно з п. 4.1 договору продавець за "зеленим" тарифом має право вимагати від гарантованого покупця повну та своєчасну оплату товарної продукції відповідно до глави 3 цього договору.
Пунктом 4.5 укладеного правочину встановлено обов`язки гарантованого покупця:
1) купувати у продавця за "зеленим" тарифом вироблену електричну енергію, за винятком обсягів електричної енергії, необхідних для власних потреб;
2) у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену у продавця за "зеленим" тарифом електричну енергію;
3) нараховувати плату за відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії продавця за "зеленим" тарифом відповідно до положень глави 9 Порядку №641.
Відповідно до п. 10.1 Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №641 від 26.04.2019 (далі - порядок), до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої адміністратором комерційного обліку, підписаної кваліфікованим електронним підписом, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.
До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої адміністратором комерційного обліку, підписаної кваліфікованим електронним підписом, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.
Також, пунктом 10.4 порядку передбачено, що після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом двох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100% оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів. У разі необхідності оплати продавцем спожитої електричної енергії продавець здійснює таку оплату протягом двох робочих днів з дати отримання від гарантованого покупця підписаного акта купівлі-продажу.
Відповідно до п. 3.1 договору у редакції додаткової угоди №1375/01/20 від 06.05.2020 обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень глави 8 порядку на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до глави 7 порядку.
Згідно з п. 8.3 порядку фактичний обсяг відпущеної/відібраної продавцем електричної енергії визначається в кожному розрахунковому місяці, щодо якого здійснюється оплата відповідно до договору.
У п. 7.4 договору сторони також погодили строк дії договору та вказали, якщо виробник за "зеленим" тарифом є суб`єктом господарювання, який має ліцензію на провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії, і Регулятор вже встановив "зелений" тариф продавцю, договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє на строк дії "зеленого" тарифу (до 01.01.2030).
Матеріалами справи підтверджується, що за актом купівлі-продажу електроенергії від 31.05.2020 за травень 2020 позивачем було продано відповідачу електричну енергію "за зеленим тарифом" у період з 01.05.2020 по 31.05.2020 на суму 4037338,46 грн. За актом купівлі-продажу електроенергії від 30.06.2020 за червень 2020 позивачем було продано відповідачу електричну енергію "за зеленим тарифом" у період з 01.06.2020 по 31.06.2020 на суму 4671371,58 грн. Вказані акти підписані без зауважень та скріплені печатками обох сторін договору. Загальна вартість виробленої позивачем та переданої відповідачу електроенергії за травень та червень 2020 року складає 8708710,04 грн.
На виконання умов договору відповідачем було здійснено часткову оплату електроенергії за травень 2020 року на загальну суму 196390,23 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №29367 від 15.05.2020 на суму 66471,21 грн та №30078 від 25.05.2020 на суму 129919,02 грн. Також Державне підприємство "Гарантований покупець" здійснило часткову оплату електроенергії за червень 2020 року у загальному розмірі 182276,46 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №31595 від 15.06.2020 на суму 89219,19 грн та №32971 від 25.06.2020 на суму 93057,27 грн.
Разом з цим, відповідачем не надано доказів оплати Товариству з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Еліос" виробленої останнім електроенергії за травень та червень 2020 року на загальну суму 8330043,05 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Еліос" зазначає, що враховуючи настання строку здійснення розрахунків між сторонами та лише часткову оплату за придбану відповідачем електричну енергію по договору у травні та червні 2020 року, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 8330043,05 грн. Окрім цього, за прострочення виконання основного зобов`язання позивачем нараховано до стягнення з відповідача 96657,63 грн пені і 268866,37 грн штрафу на підставі п. 4.6 договору у редакції додаткової угоди №1375/01/20, а також 24164,40 грн 3% річних.
Частково задовольняючи позовні вимоги у даній справі, суд першої інстанції визнав доведеним факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати за вироблену позивачем електроенергію. Разом з цим, судом частково задоволено клопотання відповідача та зменшено розмір заявлених до стягнення пені і штрафу до 1000,00 грн.
З такими висновками місцевого господарського суду погоджується і колегія суддів та вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно з приписами ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частинами 1, 3, 5 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.
Відповідно до ст. 712 ЦК України продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Частиною 1 статті 662 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ч. 1 ст. 691 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Статтями 525, 526 ЦК України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Дана норма кореспондується з приписами ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України).
Статею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як убачається з матеріалів справи та було зазначено вище, на підставі укладеного між сторонами договору та додаткових угод до нього у травні та червні 2020 року позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято електроенергію на суму 8708710,04 грн, що підтверджується актами купівлі-продажу електроенергії від 31.05.2020 та 30.06.2020, які підписані між сторонами та скріплені їх печатками.
Згідно з п. п. 3.2 та 3.3 договору у редакції додаткової угоди №1375/01/20 від 06.05.2020 розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок виробника за "зеленим" тарифом, з урахуванням ПДВ. Оплата товарної продукції (електричної енергії), купленої гарантованим покупцем у виробників за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюються відповідно до положень глави 10 порядку.
Відповідно до п. 10.1 порядку до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої адміністратором комерційного обліку, підписаної кваліфікованим електронним підписом, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію. До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої адміністратором комерційного обліку, підписаної кваліфікованим електронним підписом, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.
Згідно з пунктом 10.4 порядку після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом двох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100% оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів.
Відповідно до ч. 5 ст. 65 Закону України "Про ринок електричної енергії" гарантований покупець здійснює оплату електричної енергії, купленої за "зеленим" тарифом та за аукціонною ціною, за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії на об`єктах електроенергетики, що використовують альтернативні джерела енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), на підставі даних комерційного обліку, отриманих від адміністратора комерційного обліку, у порядку та строки, визначені відповідними договорами.
Судом встановлено, що акти купівлі-продажу електроенергії за травень та червень 2020 року із визначенням обсягів виробленої позивачем електричної енергії підписані сторонами 31.05.2020 та 30.06.2020 відповідно.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №1211 від 24.06.2020 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої Державному підприємству "Гарантований покупець" у травні 2020 року. Отже, гарантований покупець зобов`язаний був провести з позивачем остаточний розрахунок за поставку електричної енергії у травні 2020 до 26.06.2020 включно.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №1435 від 22.07.2020 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої Державному підприємству "Гарантований покупець" у червні 2020 року. Отже, гарантований покупець зобов`язаний був провести з позивачем остаточний розрахунок за поставку електричної енергії у червні 2020 до 24.07.2020 включно.
На підставі вищевикладеного, судом першої інстанції правильно встановлено, що виходячи з положень договору та приписів діючого законодавства, остаточний розрахунок за отриману у травні електричну енергію відповідач повинен був здійснити у строк до 26.06.2020 включно, а у червні - до 24.07.2020 включно, тобто, після отримання від продавця актів купівлі-продажу та протягом двох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці.
При цьому, відповідачем було здійснено часткову оплату електроенергії за травень 2020 року на загальну суму 196390,23 грн та за червень 2020 року у загальному розмірі 182276,46 грн. Однак, доказів оплати відповідачем 8330043,05 грн вартості придбаної у позивача у травні-червні 2020 року електричної енергії, тобто проведення остаточних розрахунків, станом на час розгляду справи Державним підприємством "Гарантований покупець" суду не надано.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).
Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
З урахуванням викладеного, місцевий господарський суд прийшов до правомірного висновку стосовно обґрунтованості заявлених вимог та наявності передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача вартості відпущеної електроенергії у розмірі 8330043,05 грн.
Стосовно доводів апеляційної скарги відповідача, що оплата вартості електричної енергії за "зеленим" тарифом залежить від надходження коштів від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", яке неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.
З огляду на зазначені приписи, саме лише посилання відповідача на те, що порушення грошового зобов`язання сталося не з його вини, не може бути прийнято до уваги, оскільки недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника без підтвердження цього належними доказами, не є підставою для звільнення відповідача у даній справі від виконання своїх договірних зобов`язань, у тому числі в частині здійснення своєчасної оплати вартості обсягу виробленої позивачем електричної енергії за "зеленим" тарифом.
Окрім цього, суд звертає увагу, що укладеним між сторонами договором у редакції додаткової угоди №1375/01/20 від 06.05.2020 саме Державне підприємство "Гарантований покупець" взяло на себе обов`язок купувати усю відпущену електричну енергію, вироблену виробником за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №641 від 26.04.2019.
Апеляційним судом також відхиляються твердження відповідача про те, що виконання грошових зобов`язань Державного підприємства "Гарантований покупець" перед позивачем повинно здійснюватися протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років.
Так, відповідно до пункту 4 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України про удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії" від 21.07.2020, на який посилається скаржник, Кабінету Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим законом з метою погашення заборгованості Державного підприємства "Гарантований покупець" перед суб`єктами господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, що утворилась станом на 01.08.2020, доручено розробити та подати до Верховної ради України законопроект щодо відшкодування такої заборгованості протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років.
Проте, на даний час відсутній будь-який нормативний акт, який би на законодавчому рівні встановлював інший порядок та спосіб виконання зобов`язань Державного підприємства "Гарантований покупець" перед позивачем, ніж передбачено укладеним між сторонами договором.
Отже, відповідачем всупереч ст. ст. 74, 76, 77 ГПК України не надано доказів та не доведено обставин і підстав звільнення його від виконання договірних зобов`язань та сплати заявленої до стягнення суми заборгованості.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 96657,63 грн за загальний період прострочення з 01.07.2020 по 21.08.2020 та штрафу у розмірі 268866,37 грн, колегія суддів зазначає наступне.
Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.
Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).
Пунктом 4.6 укладеного договору у редакції додаткової угоди №1375/01/20 від 06.05.2020 сторони узгодили, що гарантований покупець несе відповідальність за порушення порядку оплати виробникам за "зеленим" тарифом, що визначений у главі 10 порядку. Гарантованому покупцю нараховується пеня у розмірі 0,1% від неоплаченої згідно з порядком суми (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє на день розрахунку) за кожен день прострочення оплати. З гарантованого покупця може стягувалися додатково штраф у розмірі 7% від неоплаченої згідно з порядком суми за ненадходження понад 30 днів на рахунок продавця за "зеленим" тарифом належних коштів відповідно до порядку оплати. Сплата гарантованим покупцем пені та штрафу здійснюється з поточних рахунків гарантованого покупця на поточні рахунки продавців за "зеленим" тарифом.
Оскільки судом встановлено факт несплати у належному обсязі відповідачем заборгованості за відпущену позивачем електричну енергію у спірний період травень-червень 2020 року, Державне підприємство "Гарантований покупець" є таким, що порушило своє договірне грошове зобов`язання, у тому числі і на строк понад 30 календарних днів, який станом на час розгляду справи є таким, що настав.
Вище судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за актом купівлі-продажу електроенергії від 31.05.2020 становить 3840948,23 грн. При цьому, строк виконання зобов`язання з оплати грошових коштів по вказаному акту є таким, що настав з 27.06.2020, оскільки 26.06.2020 є останнім днем виконання зобов`язання. Натомість, позивач самостійно визначив період нарахування пені по вищевказаному акту з 01.07.2020 по 21.08.2020 (52 дні), тобто, по дату подання позовної заяви. Розмір пені згідно розрахунку позивача за вказаний період складає 65664,43 грн. Зазначений розрахунок перевірено судом апеляційної інстанції та встановлено, що він є правомірним.
За актом купівлі-продажу електроенергії від 30.06.2020 заборгованість відповідача перед позивачем становить 4489095,12 грн. Строк виконання зобов`язання з оплати грошових коштів по вказаному акту є таким, що настав з 25.07.2020, оскільки 24.07.2020 є останнім днем виконання зобов`язання. Позивач, знову ж таки, самостійно визначив період нарахування пені по вищевказаному акту з 01.08.2020 по 21.08.2020 (21 день). Розмір пені згідно розрахунку позивача за вказаний період складає 30993,20 грн, що також перевірено апеляційним судом. Таким чином, загальна сума пені, що підлягає стягненню з відповідача, складає 96657,63 грн.
Окрім цього, зважаючи на встановлений факт неналежного виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати електричної енергії та ненадходження належних коштів у термін понад 30 днів на рахунок виробника за "зеленим" тарифом у відповідності до порядку оплати, вимога позивача про стягнення 7% штрафу у розмірі 268866,37 грн за актом купівлі-продажу електроенергії від 31.05.2020 є також обґрунтованою, а наведений позивачем розрахунок арифметично вірним.
Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми 3% у розмірі 24164,40 грн за загальний період прострочення з 01.07.2020 по 21.08.2020, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.
Перевіривши розрахунок 3% річних, апеляційний суд дійшов висновку, що позивачем здійснено правильний розрахунок, вказані вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме: 16416,10 грн 3% річних за період з 01.07.2020 по 21.08.2020 прострочення оплати 3840948,23 грн вартості відпущеної електричної енергії у травні 2020 року; 7748,30 грн 3% річних за період з 01.08.2020 по 21.08.2020 прострочення оплати 4489095,12 грн вартості відпущеної електричної енергії у червні 2020 року.
Поряд з цим, з огляду на ступінь виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором у спірний період, а також специфіку відносин, які існують на ринку електричної енергії в Україні, місцевий господарський суд частково задовольнив клопотання відповідача та зменшив розмір заявлених до стягнення пені і штрафу до 1000,00 грн.
Колегія суддів з таким висновком погоджується та вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Положеннями ст. 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
Зі змісту наведених норм убачається, що при вирішенні питання про зменшення неустойки (штрафу), суд повинен встановити співрозмірність неустойки невиконаному зобов`язанню відповідачем та врахувати інтереси обох сторін.
Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки розміру збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.
Цивільні та господарські відносини ґрунтуються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Отже зменшення розміру заявлених позивачем штрафних санкцій є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (штрафних санкцій).
Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №924/709/17, зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу та розмір, до якого підлягає зменшенню. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.
На переконання колегії суддів, у даному конкретному випадку судом першої інстанції при зменшенні розміру пені та штрафу враховано наступні обставини:
- відсутність доказів понесення позивачем збитків;
- відсутність доказів, що свідчили би про можливе погіршення фінансового стану кредитора;
- виконання відповідачем спеціальних обов`язків із забезпечення доступності електроенергії для населення та те, що останній є державним підприємством;
- незначний період прострочення виконання Державним підприємством "Гарантований покупець" своїх зобов`язань та здійснення часткової оплати заборгованості.
При цьому, слід також зазначити, що чинним законодавством України не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Тому, таке питання вирішується господарським судом згідно зі ст. 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 11.02.2020 у справі №911/867/19 та 25.02.2020 у справі №904/2542/19).
Поряд з цим, Державне підприємство "Гарантований покупець", вважаючи, що суд першої інстанції повинен був зменшити заявлені до стягнення пеню, штраф та 3% річних до 1 гривні, у поданій скарзі посилається на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №902/417/18.
При розгляді вказаної судової справи Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. З урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.
Натомість, колегія суддів зазначає, що у справі №902/417/18 судами було встановлено наявність виняткових обставин для існування підстав зменшення заявленого до стягнення розміру відсотків річних.
По-перше, умовами договору сторони передбачили відповідальність за прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання у вигляді пені та штрафу, збільшили позовну давність за відповідними вимогами, а також змінили розмір процентної ставки, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України, і встановили її у розмірі 40% річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем, та 96% річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення дев`яноста календарних днів.
По-друге, суди також з`ясували, що з поставленої вартості товару на загальну суму 205538,92 грн до подання позовної заяви до суду відповідач за поставлений товар сплатив 107157,00 грн. Станом на момент звернення з позовом до суду заборгованість відповідача складала 98381,92 грн та була сплачена відповідачем у повному обсязі після відкриття провадження у справі. При цьому, позивачем нараховано до стягнення 40306,19 грн пені, 30830,83 грн штрафу та 110887,30 грн відсотків річних, що разом складає 182024,32 грн та перевищує майже у два рази суму прострочення.
З огляду на вищевикладене, висновки щодо наявності підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру відсотків річних, викладені у вищевказаній постанові, не можуть братися до уваги судом під час розгляду цієї справи з огляду на суттєві відмінності в обставинах справ.
Таким чином, при вирішенні питання про зменшення розміру пені та штрафу до 1000,00 грн судом першої інстанції було дотримано принцип розумного балансу між інтересами сторін, враховані обставини справи та матеріальний стан як відповідача, так і позивача у даній справі.
З огляду на наведені обставини, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про зменшення розміру пені та штрафу річних до 1000,00 грн, а також відсутність підстав для зменшення розміру 3% річних.
Статею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Статею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 прийнято з повним та усебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Державного підприємства "Гарантований покупець" не підлягає задоволенню.
У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства "Гарантований покупець" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі №910/12595/20 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Державне підприємство "Гарантований покупець".
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст складено 21.04.2021

Головуючий суддя                                                            В.В. Шапран 

Судді                                                                                С.А. Пашкіна

                                                                                В.В.Андрієнко