КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                   
Справа № 754/4873/21 Провадження 33/824/2643/2021    
Категорія: ч. 1 ст. 163-1 КУпАП
Головуючий в суді першої інстанції: Вінтоняк Р.Я.
Головуючий  в апеляційній інстанції: Іванова І.В.
 
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2021 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Іванової І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1  на постанову Деснянського районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, 

в с т а н о в и в:
 
Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП, провадження у справі закрито в зв`язку із закінченням строків притягнення особи до адміністративної відповідальності, встановлених ст. 38 КУпАП.  
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до акту документальної перевірки від 11 лютого 2021 року №11678/26-15-07-04-03/ 425 83612 , ОСОБА_1 допустив ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку, а саме п. 187.1 ст. 187, п.п. «г» п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету (рядок 18 декларації) за листопад 2020 року у сумі 52 232 грн. та до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19 декларації) за листопад 2020 року у сумі 606 391 грн. та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) за листопад 2020 року в сумі 606 391 грн.; вимог п. 201.1, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України та п. 18 Порядку заповнення податкової накладної, а саме не вписано (не оформлено) та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну за листопад 2020 року 3 293 115 грн., в тому числі ПДВ 658 623 грн., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати  та закрити провадження у справі.   
В обґрунтування поданої скарги, ОСОБА_1 посилається на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови суду.
Зазначає, що станом на 21 квітня 2021 року триває адміністративне оскарження повідомлень-рішень Головного управління ДПС у м. Києві ДПС України в Державній податковій службі України, що передбачено п. 56.1 ст. 56 Податкового кодексу України.
Апелянт вважає, що до остаточного вирішення спору в порядку адміністративного судочинства між ТОВ «Інвест Баланс» та Головним управлінням ДПС у м. Києві ДПС України, складені Головним управлінням ДПС у м. Києві Акт та вищевказані податкові повідомлення-рішення відображають лише позицію однієї із сторін спору, а тому, на його думку, не можуть бути підставою для висновку про наявність в діях директора ТОВ «Інвест Баланс» вини у формі умислу або необережності, і, відповідно, бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності.  
Захисник ОСОБА_1 - адвокат Задворна Н.М. у апеляційному суді подану апеляційну скаргу підтримала, просила апеляційний суд скасувати вказану постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Положеннями частини другої статті 7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до пункту першого статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
У відповідності до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з положеннями статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.
Відповідно до вимог статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції вищевказаних вимог закону не дотримався та не перевірив дотримання вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до вимог ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Відповідно до положень Розділу П Інструкції з оформлення органами доходів і зборів матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 02 липня 2016 року за №566, у протоколі під час його складання обов`язково зазначається стаття КУпАП, згідно з якою передбачено адміністративну відповідальність. При викладенні обставин правопорушення у протоколі вказуються місце та час його вчинення, суть правопорушення, які саме протиправні дії чи бездіяльність вчинила особа, стосовно якої складається протокол, та які положення законодавства порушено. Якщо є свідки правопорушення та потерпілі, до протоколу вносяться їх прізвища, імена та по батькові, а також місце проживання. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право надати пояснення і зауваження щодо змісту Протоколу. Пояснення та зауваження за суттю вчиненого правопорушення вносяться до Протоколу і засвідчуються підписом особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Пояснення та зауваження можуть додаватися до Протоколу окремо, про що у Протоколі робиться запис. При складанні Протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, про що робиться відмітка у Протоколі. Про ознайомлення із Протоколом особа, щодо якої він складений, ставить у протоколі свій підпис. У разі відмови поставити підпис про це робиться відповідний запис у протоколі, який засвідчується підписом посадової особи органу доходів і зборів. Протокол складається у двох примірниках, що підписується посадовою особою, яка склала Протокол, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками і понятими, якщо такі є.
До Протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, та документи, що можуть свідчити про обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність особи (за наявності). Кожний документ повинен мати свої реквізити (дату, назву, підписи тощо), містити достовірну інформацію та відповідати вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення.
Якщо розгляд справ про адміністративне правопорушення віднесено до відання інших органів, належно оформлений Протокол надсилається органу, уповноваженому розглядати адміністративну справу, протягом трьох днів з дня його реєстрації. До Протоколу додаються інші матеріали справи, які є в наявності в органах доходів і зборів та які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
З наявного у справі протоколу про адміністративне правопорушення № 2128 від 11.02.2021, складеного відносно ОСОБА_1 , вбачається, що ОСОБА_1 , директор ТОВ «Інвест Баланс» вчинив порушення порядку ведення податкового обліку ч.1 ст.163-1 КУпАП, а саме вимог п. 187.1 ст. 187, п.п. «г» п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету (рядок 18 декларації) за листопад 2020 року у сумі 52 232 грн. та до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 19 декларації) за листопад 2020 року у сумі 606 391 грн. та завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації) за листопад 2020 року в сумі 606 391 грн.; вимог п. 201.1, п. 201.7, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України та п. 18 Порядку заповнення податкової накладної, а саме не вписано (не оформлено) та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну за листопад 2020 року 3 293 115 грн., в тому числі ПДВ 658 623 грн.
Так, відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються положеннями Податкового кодексу України (надалі по тексту ПК України).
Положеннями п.44.1 ст.44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Згідно положень частини першої статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною першою статті 163-1 КУпАП передбачена відповідальність за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Всупереч цим вимогам Закону, у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, у чому конкретно полягають порушення, які йому інкримінуються, а посилання на норми Податкового кодексу України не розкриває суті конкретного порушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , чим порушується право останнього на захист.
Окрім того, а ні з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , а ні з наявних матеріалів справи не вбачається та не встановлено при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, які ж саме дії /бездіяльність вчинені останнім, у чому полягає його вина у вчиненні правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.163-1 КУпАП. Особа, що складала протокол, обмежилась лише загальними фразами, не зазначивши обставини вчинення саме ОСОБА_1 правопорушення, суть самого правопорушення (дії або бездіяльність та в чому полягають) з посиланням на норму спеціального Закону.
З огляду на встановлені вище обставини протокол про адміністративне правопорушення не містить викладення об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.163-1 КУпАП із викладом фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку суд може встановити наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення, його винуватість у вчиненні інкримінованого останньому правопорушення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що дані про подію є істотними складовими формулювання обставин правопорушення, що ставляться у вину особі, та є частинами складу адміністративного правопорушення, що, відповідно, підлягає обов`язковому доказуванню.
Обставини, які мали місце і стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинні бути достатніми для повного розуміння суті правопорушення.
Конкретність пред`явленого особі складу адміністративного правопорушення забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів та дозволяє суду належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.
Суддя не вправі у своїй постанові за підсумками розгляду справи вказувати на ті ознаки правопорушення, в скоєнні яких особа не обвинувачується в протоколі, тобто які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, адже у цьому випадку він виходить за межі своєї компетенції.
В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.
Зокрема, в рішенні у справі «Ващенко проти України» Європейський суд вказав, що «обвинувачення» для цілей п. 1 ст. 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».
Разом з тим, як видно з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення містить лише посилання на акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 11.02.2021 № 11678/26-15-07-04-03/42583612.
Будь-які інші докази, окрім акта перевірки та протоколу про адміністративне правопорушення не додані.
Відповідно до правової позиції, зазначеної в постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 08 вересня 2020 року по справі №П/811/2893/14, висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій працівників податкових органів і самі собою не породжують правових наслідків для платника податків.
Податковий орган не позбавлений права викладати в акті перевірки власні суб`єктивні висновки щодо зафіксованих обставин, та в подальшому, у разі виникнення спору щодо рішень про визначення грошових зобов`язань, що приймаються на підставі такого акта, обґрунтовувати ними власну позицію щодо наявності певних допущених платником податків порушень, а оцінка акта перевірки, в тому числі і оцінка дій посадових осіб податкового органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, а також щодо самих висновків перевірки, надається при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.
Крім того, відповідно до п. 56.2 ст. 56 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.
Відповідно до положень ст. 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.
Положеннями п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України надано право  платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Як встановлено з наявних матеріалів, ТОВ «Інвест Баланс» в особі директора ОСОБА_1 у встановленому законом порядку подав заперечення на вищевказаний акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки. У відповідь на вказані заперечення Головне управління ДПС у м.Києві своїм листом від 09.03.2021 року повідомило, що за результатами розгляду зазначених заперечень висновки акта перевірки від 11.02.2021 року залишено без змін. 
Крім того, з наданих під час перегляду апеляційним судом даної справи документів убачається, що 22.03.2021 року ТОВ «Інвест Баланс» в особі директора ОСОБА_1 була подана скарга в адміністративному порядку на дії ГУ ДПС у м.Києві щодо зазначеної перевірки та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.03.2021 року. 
Рішенням ДПС України від 31.03.2021 року, продовжено строк розгляду скарги ТОВ «Інвест Баланс» до 21.05.2021 року, у зв`язку з чим підтверджується факт неузгодженості грошових зобов`язань на час складання протоколу та вирішення справи судом. 
Отже, зважаючи на те, що процедура оскарження податкових-повідомлень триває, тобто акт перевірки  від 11.02.2021 року в розумінні положень ст.56 ПК України є неузгодженими, тому такий документ також не може вважатися доказом вини ОСОБА_1 в порушення встановленого законом порядку ведення податкового обліку.
Таким чином, за відсутності у протоколі відомостей щодо конкретних дій чи бездіяльності ОСОБА_1 у відповідності їх з діяннями, які викладені у диспозиції ч.1 ст.163-1 КУпАП, з огляду на долучений до протоколу акт перевірки як доказ, неможливо встановити фактичні обставини вчиненого адміністративного правопорушення та наявність у діях останнього складу, а саме об`єктивної сторони інкримінованого йому правопорушення.
Відповідно до положень частини третьої статті 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
З урахуванням наведеного вище, переглядаючи дану справу, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції не звернув уваги на вищевказане та дійшов передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Допущені порушення вимог закону є підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.
 Керуючись ст. ст.247, 293, 294 КУпАП, - 
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  - задовольнити.
Постанову Деснянського районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року щодо  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП - скасувати.
Провадження у справі щодо ОСОБА_1  на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163-1 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.  

 
 
Суддя Київського
апеляційного суду                                                                 І.В. Іванова