Справа № 161/14559/20  Провадження №33/802/378/21 	Головуючий у 1 інстанції:Кихтюк Р. М. 	
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП 	Доповідач: Борсук П. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2021 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря Грицишин О.В., захисника Павлюк І.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 листопада 2020 року,
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративні стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 03.09.2020 року о 23.05 год. в м. Луцьку на вул. Домни Гордіюк, 20а, керував автомобілем «Mercedes Benz Vito», р.н. НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів), однак від проходження медичного огляду відмовився, чим порушив вимоги, передбачені п.2.5 ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржує його з мотивів незаконності, неповноти судового розгляду. Вважає постанову необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, а її висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Місцевим судом надано невірну оцінку доказам у справі, оскільки він за обставин, викладених у протоколі знаходився у іншому місці та не керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.
Жодними належними, допустимими доказами не підтверджується і не засвідчується факт вчинення ним адміністративного правопорушення, зокрема, на відео не зафіксовано його присутності під час зупинки працівниками поліції автомобіля «Mercedes Benz Vito», р.н. НОМЕР_1 та під час складання матеріалів.
Зазначені обставини свідчать про притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення іншою особою.
Просить постанову судді місцевого суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. В якості свідка просить допитати ОСОБА_2 , власника автомобіля «Mercedes Benz Vito», р.н. НОМЕР_1 , який може підтвердити, що не давав апелянту свій автомобіль 03 вересня 2020 року. Крім цього просить поновити пропущений з поважних причин строк на апеляційне оскарження постанови суду, так як про її існування від дізнався лише 09 квітня 2021 року, після чого 14 квітня 2021 року подав апеляційну скаргу.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, суд приходить до наступного висновку.
Враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи щодо нього в суді першої інстанції, про існування постанови суду від 06 листопада 2020 року, як стверджує апелянт, він дізнався 09 квітня 2021 року, при цьому апеляційну скаргу подав 14 квітня 2021 року, тому строк апеляційного оскарження постанови, слід поновити, оскільки суд визнає причини пропуску цього строку поважними. 
Згідно з положеннями ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.
У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів у справі, але й актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.
Так, відповідно Інструкції з оформлення матеріалів адміністративного правопорушення в органах поліції №1376 від 06.11.2015 року зокрема встановлення фактичних обставин та особистих даних особи стосовно якої складено протокол, покладається на особу уповноважену на складання протоколу які підтверджуються також підписом такої особи.
Апеляційним судом встановлено, що висновок суду про доведеність винуватості   ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не відповідає фактичним обставинам справи, суперечить матеріалам справи та дослідженим апеляційним судом доказам.
Доводи апелянта про наявність підстав для скасування постанови суду та закриття провадження в справі знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.
Як показала в судовому засіданні апеляційного суду допитана у якості свідка поліцейський УПП у Волинській області ОСОБА_3 під час складання матеріалів про адміністративне правопорушення особу ОСОБА_1 встановлено зі слів останнього та перевірено в базі даних «АРМОР». При пред`явленні в суді апеляційної інстанції паспорта громадянина України ОСОБА_1 беззаперечно вказала, що транспортним засобом за обставин, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення керувала зовсім інша особа, а не ОСОБА_1 .
З вищевикладеного вбачається, що протокол складений щодо особи, яка правопорушення не вчиняла.
Отже, сукупність досліджених судом апеляційної інстанції даних, в тому числі викладених у скарзі доводів ОСОБА_1 та пояснень поліцейської ОСОБА_3 вказує на те, що працівниками поліції не було належним чином встановлено особу правопорушника, що потягло за собою безпідставне притягнення першого до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Оцінивши наявні докази, прихожу до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим постанову судді суду першої інстанції слід скасувати як незаконну, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо останнього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В
       Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 листопада 2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 листопада 2020 року скасувати, та прийняти нову постанову, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Копію постанови, у відповідності до ст. 295 КУпАП, протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено.
Копію постанови також надіслати до Управління патрульної поліції у Волинській області для відому вжиття заходів до встановлення особи, яка порушила правила дорожнього руху за обставин, викладених в протоколі серії БД №336364 від 03 вересня 2020 року.

Суддя Волинського 
апеляційного суду                                                П.П. Борсук