Номер провадження: 33/813/345/21
Номер справи місцевого суду: 947/273/21 
Головуючий у першій інстанції Чаплицький В. В. 
Доповідач Журавльов О. Г.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.03.2021 року                                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Журавльова О.Г., за участі секретаря судового засідання Янковської Ю.Л., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 11.02.2021 відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.
Відповідно до змісту мотивувальної частини постанови суду першої інстанції, 16.11.2020 о 09 годині 01 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer, н/з НОМЕР_1 по вул. Люстдорфська дорога, 94А в м. Одесі, при виникненні перешкоди для руху, створеної не встановленим автомобілем, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості руху або безпечного для інших учасників дорожнього руху об`їзду перешкоди та здійснив зіткнення з автомобілем Toyota Avensis, н/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись з постановою,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та провадження по адміністративній справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Скарга обґрунтована тим, що ДТП, яке було скоєно ним, не залежало від його волі, оскільки він при раптовому виникненні перешкоди у вигляді автомобілю «МАЗ», вжив негайних заходів для зменшення швидкості руху або безпечного для інших учасників дорожнього руху об`їзду перешкоди, однак об`єктивно не був здатний уникнути зіткнення з автомобілем Тойота Авенсіс д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 .
При цьому, постановами Київського районного суду м. Одеси від 16.12.2020 та 18.12.2020 притягнуто до адміністративної відповідальності водія автомобілю «МАЗ».
Окрім того, ОСОБА_1 11.02.2021 до суду першої інстанції було подане клопотання про витребування відеозапису з місця ДТП, матеріалів справи щодо притягнення до адміністративної відповідальності водія автомобілю «МАЗ», а також допит свідка ОСОБА_3 , про що він заявляв усно в судовому засіданні 05.02.2021. Однак, 11.02.2021 суддя повідомив, що йому необхідно сплатити штраф, при цьому 11.02.2021 судове рішення не проголошувалось та його копію йому в цей день не надавали. 

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 свою вину не визнав та наполягав на вимогах апеляційної скарги і просив її задовольнити.
Заслухавши пояснення  ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги та повторно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

       Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
       Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та за обов`язкової участі особи, відповідно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП.
У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинені та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вимоги закону при розгляді справи в районному суді були виконані в повному обсязі, які перевірені судом апеляційної інстанції та підтверджують наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Відповідно до п. п. 1.1 Розділу 1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Пунктом 1.4 Правил дорожнього руху передбачено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Згідно з п. 12.3 ПДР передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Так, не зважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у інкримінованому йому адміністративному правопорушенні, суд першої інстанції обґрунтовано мотивував свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП наступними доказами, які були повторно досліджені в суді апеляційної інстанції, а саме:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №063179 від 16.11.2020, відповідно до якого 16.11.2020 о 09 год. 01 хв. в м. Одесі по вул. Люстдорфська дорога, 94 водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer, д/н НОМЕР_1 при виникненні перешкоди для руху, створеної не встановленим автомобілем, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості руху або безпечного для інших учасників дорожнього руху об`їзду перешкоди та здійснив зіткнення з а/м Toyota Avensis, д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Під час зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження. Чим ОСОБА_1 порушив п. 12.3 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.п. 1);
-схемою місця ДТП від 16.11.20210 (а.п. 2);
-поясненнями ОСОБА_2 , який зазначив що він рухався у автомобілі Toyota Avensis, д/н НОМЕР_2 як інструктор (за кермом була учениця ОСОБА_4 ) та знаходячись на вул. Люстдорфська дорога на перехресті з вул. Корольова, навпроти будинку Люстдорфська дорога, 63/1, здійснив поворот наліво, після чого відчув удар з заднє праве крило, а від удару його транспортний засіб розвернуло на 90о. Коли вийшов з автомобілю, то побачив автомобіль, який ударив його: Mitsubishi Lancer, д/н НОМЕР_1 . На перехресті стояв автомобіль МАЗ сміттєвіз, який потім скрився з місця ДТП, ступінь участі якого він оцінити не може (а.п. 3);
-поясненнями ОСОБА_1 , який пояснив 16.11.2020, що він рухався по вул. Люстдорфська дорога в бік 7 ст. Люстдорфської дороги, о 09 год. 08 хв. здійснив зіткнення з автомобілем Тойота Авенсіс, сам рухався на автомобілі Лансер Х д.н. НОМЕР_1 та в районі вул. Люстдорфська дорога, 63/1 йому перегородив дорогу автомобіль МАЗ сірого кольору та перекрив обидві смуги руху, чим змусив його зміститись вправо, де й було скоєно зіткнення з автомобілем Тойота. Водій автомобілю МАЗ на прохання зупинитись поїхав з місця ДТП. На його думку, водій автомобілю МАЗ є винуватцем ДТП (а.п. 4).
На противагу доводам ОСОБА_1 як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції досліджено всі обставини події, які були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №063179 від 16.11.2020.
При цьому доводи, які відображені в апеляційній скарзі щодо відсутності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП спростовуються матеріалами справи, а посилання на те, що лише в діях водія автомобілю МАЗ містяться ознаки правопорушення, що стали причиною ДТП між його автомобілем та автомобілем Toyota Avensis, д/н НОМЕР_2 16.11.2020, є голослівними, оскільки саме водій ОСОБА_1 , який відповідно до своїх пояснень наданих на місці ДТП, об`єктивно виявив перешкоду у русі у виді автомобілю МАЗ, що створював небезпеку для руху, повинен був відповідно до п. 12.3 ПДР, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
При цьому, наявність в діях водія МАЗ ознак адміністративного правопорушення, за які останній був притягнутий до адміністративної відповідальності не виключають наявність в діях ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху, які були причиною ДТП з автомобілем Toyota Avensis, д/н НОМЕР_2 16.11.2020.
Посилання ОСОБА_1 на заявлення усного клопотання 05.02.2021 про витребування відеозапису з місця ДТП, а також допиту свідка ОСОБА_3 , не можуть бути оцінені судом апеляційної інстанції, оскільки в мотивувальній частині постанови такі дані не відображені, журнал судового засідання в матеріалах справи відсутній, а підстав вважати відомості, що містяться в постанові суду першої інстанції від 11.02.2021 неповними, або недостовірними у апеляційного суду відсутні.
Окрім того, клопотання про витребування доказів та залучення особи у якості свідка, ОСОБА_1 подане до суду першої інстанції 11.02.2021 в день проголошення постанови Київського райсуду м. Одеси та отримано суддею, що постановляв рішення лише 12.02.2021, тобто на момент постановлення рішення не перебувало на розгляді суду та не могло бути вирішене з огляду на не завчасне його подання. 
Водночас апеляційний суд погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням вважає за необхідне зазначити про допущення в мотивувальній частині постанови від 16.11.2020 технічної описки в частині визначення пункту Правил дорожнього руху, який був порушений ОСОБА_1 під час здійснення ДТП з автомобілем Toyota Avensis, д/н НОМЕР_2 16.11.2020.
Так, суд першої інстанції вірно встановивши обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №063179 від 16.11.2020, відповідно до якого ОСОБА_1 порушив п. 12.3 ПДР, зазначивши про це в мотивувальній частині своєї постанови, помилково вказав на недотримання водієм ОСОБА_1 п. 12.2 ПДР. 
При цьому, виправлення зазначеної описки жодним чином не вплине на прийняте судом першої інстанції рішення, оскільки в діях водія ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що було перевірено під час апеляційного розгляду скарги, а тому апеляційний суд вважає, що вірним в постанові Київського районного суду м. Одеси від 11.02.2021 слід вважати недотримання водієм ОСОБА_1 саме порушення п. 12.3 ПДР, про яке зазначене в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №063179 від 16.11.2020.
Зважаючи на все вище викладене, під час апеляційного розгляду скарги, судом апеляційної інстанції перевірені обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №063179 від 16.11.2020 та постанові суду першої інстанції щодо визнання вини ОСОБА_1 у скоєному ДТП та вказують на те, що саме дії водія ОСОБА_1 , які виразились у не вжити негайних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, що стало безпосередніми причинами, які зумовили допущенням останнім виникнення ДТП.

Керуючись статтями 7, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,
постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 11.02.2021, про накладення адміністративного стягнення на  ОСОБА_1  за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого за ст. 124 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов