Ухвала
25 травня 2021 року
м. Київ
справа № 204/8600/21
провадження № 61-7129к21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про стягнення моральної шкоди,
встановив:
У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про стягнення моральної шкоди.
21 грудня 2020 року ухвалою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська відмовлено у відкритті провадження у вказаній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 186 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 21 грудня 2020 року визнано неподаною та повернуто скаржнику у зв`язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги.
14 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Великої Палати Верховного Суду з клопотанням про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, у якому просив скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 21 грудня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2021 року, справу повернути на розгляд до Дніпровського апеляційного суду.
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2021 року клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та перегляд ухвали Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 21 грудня 2020 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2021 року направлено до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду ознайомився із змістом клопотання та встановив, що у наведеному клопотанні міститься вимога, зокрема, про скасування ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2020 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2021 року.
Верховний Суд констатує, що процесуальна вимога про скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, викладена заявником у формі клопотання, не дає підстави для вирішення питання про відкриття касаційного провадження з огляду на таке.
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Форма і зміст касаційної скарги визначена статтею 392 ЦПК України.
За правилом наведеної статті касаційна скарга подається у письмовій формі та підписується особою, яка її подає.
Тобто, звернення особи щодо оскарження судових рішень повинно містити зазначення про відповідну назву касаційна скарга, а також за формою та змістом відповідати такому процесуальному зверненню з вимогою про перегляд судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
Також Суд, ознайомившись із мотивами оскарження ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2020 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2021 року встановив, що заявником не наведено підстав оскарження наведених судових рішень відповідно до частини другої статі 389 ЦПК України, з врахуванням такого.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвалу суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.
За правилом частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Особа, яка звертається із касаційною скаргою на рішення судів першої та/або апеляційної інстанцій, визначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України має уникати формального підходу під час викладу підстав касаційного оскарження, тобто зазначення у касаційній скарзі про те, що рішення оскаржується у зв`язку з неправильним застосуванням судом норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права без належного обґрунтування таких підстав не є достатнім для вирішення питання щодо відкриття касаційного провадження.
ОСОБА_1 у клопотанні не наводить підстави касаційного оскарження ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2020 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2021 року, не посилається на наявність неправильного застосування, зокрема судом апеляційної інстанції норм матеріального права та/або порушень норм процесуального права, не наводить обґрунтування, в чому полягає таке порушення.
За наведених обставин клопотання ОСОБА_1 , яке не відповідає за формою та змістом вимогам, що ставляться до таких процесуальних звернень як касаційні скарги відповідно до статті 392 ЦПК України, а вимога щодо оскарження ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2020 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2021 року не обґрунтована підставами, які мають відповідати частині другій статті 389 ЦПК України. А отже, процесуальне звернення заявника, назване клопотання, підлягає поверненню заявнику без розгляду.
Верховний Суд роз`яснює, що право на оскарження ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2020 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2021 року ОСОБА_1 може реалізувати шляхом подання до суду касаційної інстанції касаційної скарги, яка за формою та змістом має відповідати вимогам статті 392 ЦПК України.
Керуючись статтями 389, 392 ЦПК України, Верховний Суд
ухвалив:
Клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду у справі за позовом  ОСОБА_1 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду про стягнення моральної шкоди повернути заявнику без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                   М. Ю. Тітов