Єдиний унікальний номер 227/1555/20 
Номер провадження 22-ц/804/723/21        

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021  року                                                                                                                           м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:
головуючого судді Космачевської Т.В., 
суддів: Канурної О.Д., Корчистої О.І.,
за участю секретаря судового засідання Гуляєва М.В.,
представника позивача Бажинової О.М. , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Органу опіки та піклування виконавчого комітету Добропільської міської ради на рішення  Добропільського  міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2020 року, ухваленого судом у складі головуючого судді Любчик В.М. в місті Добропіллі Донецької області, повне судове рішення складено 04 грудня 2020 року, у справі номер 227/1555/20 за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Добропільської міської ради, який діє в інтересах: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та передачу дітей під опіку, 

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2020 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області звернувся Орган опіки та піклування Добропільської міської ради з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та передачу дітей під опіку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що виконкомом Добропільської міської ради встановлено, що відповідачі по справі є батьками малолітніх ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які ухиляються від належного виконання батьківських обов`язків. 
З 07.08.2019 року діти перебувають на обліку в службі у справах дітей.
Малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у 3 класі Добропільського комунального закладу загальної освіти І-ІІІ ступенів №2 Добропільської міської ради Донецької області, проживає разом з батьками за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі відсутнє місце для навчання хлопчика, дитина навчається за кухонним столом. ОСОБА_7 часто пропускає заняття у школі по хворобі, а іноді без поважної причини. Мати відмовилась від відвідування ОСОБА_7 групи подовженого дня, у зв`язку з відсутністю коштів на харчування. Батьки не відвідують батьківські збори, мати цікавиться навчанням сина за телефоном. 
Малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з батьками за адресою: АДРЕСА_1 , в квартирі відсутнє місце для ігор дитини, відсутні іграшки, немає дитячого одягу в достатній кількості. Катерина відвідує дошкільний навчальний заклад №34 «Вуглик» з 21 січня 2020 року, до закладу батьки приводять дитину неохайну, у брудному одязі, не миту.  
Малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 06.09.2019 року перебуває у комунальному некомерційному підприємстві «Краматорський будинок дитини « Антошка ». До державного дитячого закладу ОСОБА_4 була влаштована за заявою батьків на підставі рішення виконкому Добропільської міської ради від 14.08.2019 року №388 «Про тимчасове влаштування малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення, строком на 6 місяців». За час перебування дитини у закладі, мати відвідала дівчинку лише один раз - 26 грудня 2019 року. Життям та здоров`ям дитини батьки не цікавились, не виявляли батьківської уваги та турботи, матеріальної допомоги не надавали, не телефонували, ніяких заходів для повернення дитини до родини не здійснювали. Малолітня ОСОБА_4 має вади розвитку внаслідок білково-енергетичної харчової недостатності. 
Відповідачі у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2014 року. 
Мати ОСОБА_5 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, отримує допомогу при народженні дитини на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 860,00 грн, звертається до громадян міста з проханням допомогти коштами на утримання дітей. Отримані кошти витрачає за власними потребами. 
Батько ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює. 
Родина ОСОБА_10 перебувала під соціальним супроводом Добропільського міського центру соціальних служб для дітей, сім`ї, дітей та молоді. Відповідно до додатку до листа ДМ ЦСССДМ від 02.04.2020 року №129 родина ОСОБА_10 була виведена з під соціального супроводу у зв`язку з недотриманням плану соціального супроводу, на роботу батьки не працевлаштувались, дитину в дитячому будинку мати відвідала лише один раз, доньку з КНП «Краматорського будинку дитини « Антошка » не забрала. Фахівців ДМ ЦСССДМ до помешкання громадянка ОСОБА_10 не пускала. Відповідно до постанов Добропільського міськрайонного суду батьків дітей було притягнуто до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей за ч. 1 ст. 184 КУпАП та ч. 2 ст. 184 КУпАП. 
На засідання комісії щодо вирішення питання про доцільність позбавлення батьківських прав громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відносно їх малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не з`явились з невідомих причин. Тому, комісією прийнято рішення щодо підготовки службою у справах дітей висновку до Добропільського міськрайонного суду від Органу опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , відносно їх малолітніх дітей, та вирішено звернутися до Добропільського міськрайонного суду із зазначеним питанням. 
Позивач просив суд позбавити ОСОБА_6 та ОСОБА_5 батьківських прав відносно їх малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , стягнути з кожного з батьків аліменти на утримання їх дітей, в розмірі по 1/6 частині всіх видів їх доходу на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку; зобов`язати Добропільське відділення поліції Покровського відділу поліції ГУНП в Донецькій області передати малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , під опіку Органу опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради для проведення заходів соціально-правового захисту їх прав та інтересів.
Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2020 року  в задоволенні позову Органу опіки та піклування виконавчого комітету Добропільської міської ради, який діє в інтересах: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та передачу дітей під опіку - відмовлено. 
Попереджено ОСОБА_5 та ОСОБА_6   про необхідність зміни ставлення до виховання малолітніх: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладено на Орган опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради контроль за виконанням ними батьківських обов`язків.
Із вказаним рішенням не погодився позивач Орган опіки та піклування виконавчого комітету Добропільської міської ради, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2020 року та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Доводами апеляційної скарги наведено, що суд першої інстанції за своїм внутрішнім переконанням взяв до уваги лише пояснення відповідачів, які не підтверджені жодним документом.
Суд не прийняв до уваги, що в квартирі, в якій проживає сім`я ОСОБА_10 , відсутнє місце для навчання малолітнього ОСОБА_7 , він часто пропускає заняття у школі по хворобі та без поважних причин, мати відмовилась від відвідування хлопчиком групи подовженого дня. Дитина не має окремого спального місця у квартирі.
Також, суд не взяв до уваги, що діти взагалі не мають окремих спальних місць, в них відсутні іграшки та недостатньо одягу. Малолітню ОСОБА_11 батьки приводять до ДНЗ №34 «Вуглик» неохайну, у брудному одязі.
Суд не врахував, що малолітня ОСОБА_4 влаштована до КНП «Краматорський будинок дитини « Антошка » на повне державне утримання, строком на 6 місяців. За час перебування дитини у закладі її батьки не відвідували, не виявили ніякої турботи та піклування про неї.
Суд першої інстанції не прийняв до уваги, що родина ОСОБА_10 перебувала під соціальним супроводом Добропільського міського центру соціальних служб для дітей, сім`ї, дітей та молоді, та була виведена з під соціального супроводу у зв`язку з недотриманням плану соціального супроводу. На роботу відповідачі не працевлаштувались, не намагались забрати доньку з закладу, не здійснили будь-яких дій щодо покращення свого матеріального та побутового становища. 
08 квітня 2021 року на електронну адресу апеляційного суду від відповідачки ОСОБА_5 надійшов відзив з додатками на апеляційну скаргу Орган опіки та піклування виконавчого комітету Добропільської міської ради (а.с. 200-209).
Відповідно до частини 4 статті 360 ЦПК України до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Проте, до відзиву відповідачкою ОСОБА_5 не додано доказів надсилання (надання) копій відзиву іншим учасникам справи, тому апеляційний суд не приймає до уваги такий відзив. 
Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Добропільської міської ради Бажинова О.М. в судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити. 
Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до стартей 128, 130 ЦПК України, про що свідчить отримання ними 16 березня 2021 року рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (а.с. 197, 198). 
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю нез?явившихся учасників справи. 
Заслухавши суддю - доповідача, сторони, та їх представників, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статей 13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до вимог ч. 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на 
засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим  є  рішення,  ухвалене  на  підставі  повно і всебічно з`ясованих обставин,  на які 
сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.  
Судом встановлено і це вбачається з матеріалів цивільної справи, що згідно зі свідоцтвами про народження дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 10, 11, 12).
З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 жовтня 2014 року (а.с. 52).
Відповідно до рішення №388 від 14.08.2019 року Добропільської міської ради ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , влаштовано до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення, строком на 6 місяців, за заявою батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 13-14).
Рішенням №124 від 13.03.2020 року Добропільської міської ради ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 15-16).
Рішенням №170 від 08.04.2020 року Добропільської міської ради ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , влаштовано до КНП «Краматорський будинок дитини «Антошка» на повне державне забезпечення строком на один рік (а.с. 17-18).
Відповідно до характеристики дитячого закладу ОСОБА_4 спокійна, мало емоційна, рідко самостійно проявляє інтерес до іграшок, під час занять на прохання дорослого майже не реагує, дрібна моторика погано розвинена. В активній мові з`являються склади ма-, на-. Самостійно дівчинка не їсть. Фізичний розвиток Лізи не відповідає віку дитини (а.с. 25).
З висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має вади розвитку внаслідок білково-енергетичної харчової недостатності (а.с. 44-45).
На підставі наказу служби у справах дітей Добропільської міської ради №47 від 12 березня 2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знято з обліку, як дитину, що проживає в родині, де батьки ухиляються від належного виконання батьківських обов`язків, у зв`язку зі зникненням причин перебування на обліку (а.с. 33).
Згідно з наказом служби у справах дітей Добропільської міської ради №48 від 12 березня 2020 року ОСОБА_4 , 2018 року народження, взято на первинний облік дітей, як дитину, позбавлену батьківського піклування, оскільки батьки, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не забрали дитину із закладу охорони здоров`я (акт закладу охорони здоров`я та внутрішніх справ України про дитину, покинуту в пологовому будинку, іншому закладі охорони здоров`я від 10.03.2020 року, засвідчений в.о. директора КНП «Краматорський будинок дитини «Антошка» Романовим А.О.) (а.с. 29).
Відповідно до постанов Добропільського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 притягнуто до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей за ч. 1 ст. 184 КУпАП та ч. 2 ст. 184 КУпАП (а.с. 19, 20). 
З висновку виконавчого комітету Добропільської міської ради №03/0538-10/02 від 16 квітня 2020 року вбачається, що з метою соціального захисту малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відносно їх малолітніх дітей, у зв`язку з тим, що вони ухиляються від виховання та утримання своїх дітей (а.с. 7-9).
Згідно з психолого-педагогічною характеристикою №82 від 20 березня 2020 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учнем 3 класу Добропільського комунального закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №2, виховується в багатодітній родині, має  середню  активність,  може навчатись краще,  але  часто  пропускає  заняття  по  хворобі,  мати  не 
відвідує батьківські збори, але цікавиться навчанням сина (а.с. 23-24).
З інформації директора КЗЗСО №2 Степанова О.В. вбачається, що ОСОБА_2 навчається у третьому класі Добропільського комунального закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №2 Добропільської міської ради Донецької області. Батьки хлопчика школу майже не відвідують, на батьківські збори не ходять. Спілкування з матір`ю відбувається частіше по телефону. ОСОБА_7 часто пропускає уроки по хворобі. Хлопчик відвідує гурток «Веселка». У гуртку проявив себе з кращої сторони, дуже дружелюбний, активний, має багато друзів (а.с. 66, 115-116).
Згідно з психолого-педагогічною характеристикою від 23 березня 2020 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує ДНЗ №34 «Вуглик» з 21.01.2020 року, одягнена в неохайний, брудний одяг, не мита, не голодна. Дитина розвивається в межах вікової норми, охоче вступає у контакт з дорослими, доброзичлива, на заняттях уважна, із задоволенням виконує завдання, любить грати, володіє необхідними навичками самообслуговування (а.с. 26).
Відповідно до довідки ДНЗ «Вуглик» №66 від 21.08.2020 року малолітня ОСОБА_3 з 22 листопада 2019 року відвідує дошкільний навчальний заклад №34 «Вуглик» (а.с. 114).
Малолітні ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 07.08.2019 року перебувають в службі у справах дітей на обліку у зв`язку з тим, що їхні батьки ухиляються від належного виконання батьківських обов`язків (а.с. 29-33).
Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання родини ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , складеного 05 жовтня 2020 року службою у справах дітей Добропільської міської ради, встановлено, що умови для проживання двох дітей є, але є зауваження щодо необхідності забезпечення окремого спального місця, місця для навчання дітей, достатнього запасу продуктів харчування (а.с. 126).
Згідно з довідкою КП "Компанія "Вода Донбасу" Добропільского виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства №140/20 від 27 листопада 2020 року ОСОБА_6 дійсно працює на підприємстві на посаді машиніста котельні РБД з 02 листопада 2020 року по теперішній час (а.с. 152).
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, тому задоволення позовних вимог є недоцільним.
Такий висновок суду першої інстанції є правильним та таким, що відповідає обставинам справи і вимогам закону. 
Відповідно до частин 2, 4 статті 10 ЦПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про права дитини, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року №3477-IV рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції.
Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Стаття 9 Конвенції про права дитини покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, 
щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 
В рішенні у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року ЄСПЛ наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (§ 54). 
Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (§ 58).
У статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначена необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . 
З висновку виконавчого комітету Добропільської міської ради №03/0538-10/02 від 16 квітня 2020 року вбачається, що з метою соціального захисту малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відносно їх малолітніх дітей, у зв`язку з тим, що вони ухиляються від виховання та утримання своїх дітей
Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 
Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Пунктами 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний  і  духовний  розвиток  дитини,  її  навчання,  підготовку  до  самостійного життя, зокрема: не 
забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключним заходом, який тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).
Зважаючи на те що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків. 
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні, прийнятому у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року (заява №10383/09), Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (§ 100).
Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення батька спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин.
Отже, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку щодо відмови в задоволені позову та попередження відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про необхідність зміни ставлення до виховання малолітніх дітей та покладення на Орган опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради контролю за виконанням ними батьківських обов`язків.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено без додержання норм матеріального та процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що були предметом дослідження в суді першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для скасування судового рішення не вбачається.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Органу опіки та піклування виконавчого комітету Добропільської міської ради залишити без задоволення, рішення  Добропільського  міськрайонного суду Донецької області від 30 листопада 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повне судове рішення складено 15 квітня 2021 року.

Суддя: