ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2021 року	Львів	Справа № 460/6314/20 пров. № А/857/8962/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                       Святецького В.В.          
суддів                                                                            Гудима Л.Я., Довгополова О.М.
з участю секретаря судового засідання                     Кардаш В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року у справі №460/6314/20 (головуюча суддя Дудар О.М., м. Рівне) за позовом ОСОБА_1 до Волинського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними бездіяльності, дій та зобов`язання вчинити дії,- 

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання відповіді на запит від 10.08.2020 відповідно до норм Закону України ,,Про доступ до публічної інформації”;
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо несвоєчасного надання інформації відповіддю від 19.08.2020 №ФПЗ/543 на запит від 10.08.2020 відповідно до норм Закону України ,,Про доступ до публічної інформації”;
- визнати протиправним та скасувати пункт 5 наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.05.2013 №126 в частині утримання ОСОБА_1 поза штатом ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати не в повному обсязі місячного грошового забезпечення за період з 31.05.2013 по 08.06.2013;
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1    щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 29.12.2009 по 31.03.2010 та з 01.05.2013 по 08.06.2013;
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.04.2010 по 30.04.2013 з урахуванням січня 2008 року як базового місяця;
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не проведення своєчасного повного розрахунку грошового забезпечення;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити перерахунок та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 29.12.2009 по 08.06.2013 із урахуванням січня 2008 року як базового місяця та раніше виплачених сум;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснити перерахунок та виплатити грошове забезпечення за період з 31.05.2013 по 08.06.2013 із урахуванням окладу за військове звання, посадового окладу, надбавки за вислугу років, та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за посадою заступника військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 із урахуванням раніше виплачених сум;
- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при виключенні зі списків особового складу частини за період з 09.06.2013 по день розгляду справи, з розрахунку середньоденного заробітку в сумі 127,15 грн.
          Ухвалою суду від 23.09.2020 прийнято часткову відмову позивача від позову, провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо несвоєчасного надання інформації відповіддю від 19.08.2020 №ФПЗ/543 на запит від 10.08.2020 відповідно до норм Закону України ,,Про доступ до публічної інформації”, визнання протиправною бездіяльності щодо непроведення своєчасного повного розрахунку грошового забезпечення, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при виключенні зі списків особового складу частини за період з 09.06.2013 по день розгляду справи, з розрахунку середньоденного заробітку в сумі 127,45 грн, закрито.
          Ухвалою суду від 15.03.2021 залишено без розгляду позовну заяву в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування пункту 5 наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.05.2013 №126 в частині утримання ОСОБА_1 поза штатом Горохівсько-Локачинського об`єднаного районного військового комісаріату.
          Рішенням від 15 березня 2021 року Рівненський окружний адміністративний суд позов задовольнив частково.
Визнав протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо недотримання встановленого Законом України ,,Про доступ до публічної інформації” п`ятиденного строку надання інформації на запит ОСОБА_1 від 10   серпня 2020 року.
Визнав протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за періоди з січня 2010 року по березень 2010 року та з травня 2013 року по червень 2013 року.
Визнав протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з квітня 2010 року по квітень 2013 року без урахування січня 2008 року як базового місяця.
Зобов`язав Волинський обласний військовий комісаріат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за періоди з січня 2010   року по березень 2010 року та з травня 2013 року по червень 2013 року зі встановленням базового місяця - січень 2008 року.
Зобов`язав ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з квітня 2010   року по квітень 2013 року зі встановленням базового місяця - січень 2008 року, з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовив. 
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. 
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на помилковість висновків суду першої інстанції про те, що виплата грошового забезпечення позивачу у період з 31.05.2103 по 08.06.2013 була проведена у повній відповідності з вимогами Постанови №1264 та Інструкції №260, з виплатою основного та додаткових видів грошового забезпечення. 
Так, п.1.9 Інструкції №260 визначено, що грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби (Горохівсько-Локачинський ОРВК) в поточному місяці за минулий.
Військовослужбовцям, які виключаються зі списків особового складу військової частини, грошове забезпечення виплачується до дня виключення включно.
Згідно з архівною відомістю з квітня 2013 по червень 2013, про що зазначено в рішенні суду, суд першої інстанції не встановив обставин справи, як наслідок прийняв незаконне та необґрунтоване рішення у цій частині, зокрема в графі червень 2013 виплата грошового забезпечення здійснювалася за травень 2013 року, а також, як вказано в наказі військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 від 07.06.2013 №132 (по стройовій частині) виплатити лише премію за період з 01.06.2013 по 08.06.2013, при цьому про виплату інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення не зазначено.
З огляду на викладене, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити повністю.
Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд встановив та матеріалами справи підтверджується, що наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 31.05.2013 №126 (по стройовій частині) майора ОСОБА_1 , заступника військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з Директивою міністра оборони України від 19 лютого 2013 року №Д-322/1/3дск ,,Про проведення організаційних заходів з місцевими органами військового управління Сухопутних військ Збройних Сил України у 2013 році” наказано вважати таким, що справи та посаду здав, та з 31 травня 2013 року тимчасово утримувати поза штатом Горохівсько-Локачинського об`єднаного районного військового комісаріату (а.с.24).
Наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.06.2013 №132 (по стройовій частині) майора ОСОБА_1 , який знаходився поза штатом Горохівсько-Локачинського об`єднаного районного військового комісаріату, призначеного наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 30.05.2013 №298 на посаду офіцера відділу оперативної підготовки оперативного управління штабу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, наказано вважати таким, що справи та посаду здав, 08 червня 2013 року виключити із списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 та всіх видів забезпечення і направити для подальшого проходження військової служби у штаб Командування Сухопутних військ Збройних Сил України м. Київ (а.с.25).
Згідно з витягом з послужного списку від 31.12.2013 №544, майор ОСОБА_1 у період з 25.12.2009 по 08.06.2013 перебував на посаді заступника військового комісара ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) (а.с.16).
Вважаючи, що виведення позивача поза штат 31.05.2013 призвело до невизначеного службового становища  позивача, та відповідно позбавило його права на отримання грошового забезпечення за посадою, яку він займав, ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, зокрема і з вимогами про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати не в повному обсязі місячного грошового забезпечення за період з 31.05.2013 по 08.06.2013 та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплатити грошове забезпечення за період з 31.05.2013 по 08.06.2013 із урахуванням окладу за військове звання, посадового окладу, надбавки за вислугу років, та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за посадою заступника військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_6 '’днаного районного військового комісаріату із урахуванням раніше виплачених сум.
Відмовляючи в задоволенні наведених вище вимог, суд першої інстанції керувався тим, що виплата грошового забезпечення позивачу у період з 31.05.2013 по 08.06.2013 була проведена у повній відповідності з вимогами Постанови №1264 та Інструкції №260, з виплатою основного та додаткових видів грошового забезпечення, що підтверджується належними та допустимими доказами.
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.
Спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України ,,Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 №2011-XII (далі – Закон №2011-ХІІ).
Відповідно до ст.1-2 Закону №2011-ХІІ, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з частинами 1-4 статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Так, на момент виникнення спірних правовідносин чинною була постанова Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 ,,Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” (далі – Постанова №1294), пункт перший якої установлював, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, ліцеїстам та вихованцям військових оркестрів, а також порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби визначає Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 №260, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.07.2008 за №638/15329 (далі – Інструкція №260).
Відповідно до п.9.1 Інструкції №260 особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, звільненим від посад, які вони займають (у тому числі у зв`язку з переходом військової частини на новий штат, частковою зміною штату), із дня, наступного за днем звільнення від займаних посад (скорочення штатної посади), протягом двох місяців виплачується грошове забезпечення, яке військовослужбовець отримував за штатною посадою на день звільнення з посади (скорочення).
Грошове забезпечення у цьому випадку обчислюється виходячи з окладу за військове звання, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення).
Після закінчення двох місяців грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується тільки за рішенням Міністра оборони України.
Пунктом 9.2 Інструкції №260 передбачено, що днем звільнення військовослужбовця з посади, яку він займає, уважається день закінчення здавання справ і складання обов`язків за посадою в межах строків, установлених Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України і Положенням про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 16 липня 1997 року №300, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 грудня 1997 року за № 615/2419 (зі змінами).
Днем звільнення з посади (скорочення штатної посади) у разі часткової зміни штату вважається день закінчення здавання справ і складання обов`язків за посадою в межах установлених строків, але не пізніше дня, установленого відповідними директивами та змінами до штатів, визначених вищим штабом.
З аналізу наведених правових норм суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у період з 31.05.2013 по 08.06.2013 ОСОБА_1 належало виплачувати грошове забезпечення за посадою заступника військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 , як такому, що виключений зі списків особового складу зазначеного військового комісаріату 08.06.2013 наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.06.2013 №132 та перебуває в розпорядженні.
При цьому, виплата такого грошового забезпечення позивачу повинна проводитися у повному обсязі, виходячи з окладу за військове звання, посадового окладу, надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення).
Суд першої інстанції належним чином дослідив надані сторонами докази та встановив, що згідно з архівною відомістю з квітня 2013 року по червень 2013 року заступнику військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 у червні 2013 року було нараховано грошове забезпечення у сумі 5215,69 грн, з них: 125,00 грн – оклад за в/званням; 1067,00 грн – посадовий оклад; 357,00 грн – надбавка за вислугу років; 974,75 грн – надбавка за ВОВЗ; 134,  – надбавка за роботу в умовах режимних обмежень; 661,56 грн – щомісячна додаткова грошова винагорода; 7,11 грн – надбавка за кваліфікацію; 1208,12 грн – премія; 680,31 грн – компенсація податку. Після утримання податків та внесків в банк, для отримання ОСОБА_1 , було перераховано 4417,46 грн   (а.с.28).
Таким чином, виплата грошового забезпечення позивачу у період з 31.05.2013 по 08.06.2013 була проведена у повній відповідності з вимогами Постанови №1264 та Інструкції №260, з виплатою основного та додаткових видів грошового забезпечення.
Доказів протилежного позивач не надав, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність протиправних дій відповідача щодо виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення у неналежному розмірі в період з 31.05.2013 по 08.06.2013 судом не встановлено.
При цьому колегія суддів відхиляє покликання апелянта на те, що в архівній відомості в графі червень 2013 року зазначено грошове забезпечення за травень 2013 року відповідно до п.1.9 Інструкції №260, яким визначено, що грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується за місцем штатної служби в поточному місяці за минулий, оскільки вказана відомість, як в ній зазначено, містить дані про нараховане грошове забезпечення у відповідному місяці, а не відображає виплату грошового забезпечення в порядку, передбаченому п. 1.9 Інструкції №260.
Отже, позовні вимоги про визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати не в повному обсязі місячного грошового забезпечення за період з 31.05.2013 по 08.06.2013 та зобов`язання відповідача перерахунок та виплатити грошове забезпечення за період з 31.05.2013 по 08.06.2013 із урахуванням окладу за військове звання, посадового окладу, надбавки за вислугу років, та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за посадою заступника військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 із урахуванням раніше виплачених сум є безпідставними та необґрунтованими, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у їх задоволенні.
Рішення  суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог відповідачем не оскаржене, а тому в силу приписів ч.1 ст. 308 КАС України, згідно з якою суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів не переглядає справу в частині вирішення зазначених позовних вимог.
З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вжив усіх заходів для всебічного і повного дослідження обставин справи та ухвалив законне й обґрунтоване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог. 
Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.
Інші, зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.            
Керуючись статтями  243,  308,  310,  315,  316,  321,  322,  329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року у справі №460/6314/20 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства.

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 18.06.2021.