П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/5733/20 
Головуючий у 1-й інстанції:  Михайлов О.О. 
          Суддя-доповідач:  Франовська К.С. 

15 квітня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Франовської К.С. 
суддів:  Курка О. П.  Боровицького О. А. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу   ОСОБА_1  на  рішення   Хмельницького окружного адміністративного суду  від  22 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації про  визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
У вересні 2020 року  ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації з наступними вимогами :
-визнати протиправною відмову Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації, викладену у листі №04.03.-796 від 05.02.2020 щодо переоформленні на її ім`я  автомобіля ЗАЗ 110206, 2005 року випуску (днз НОМЕР_1 ), яким у липні 2014 року через органи соціального захисту населення Хмельницької міської ради був забезпечений її чоловік ОСОБА_2 , інвалід ІІ групи, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
-зобов`язати відповідача повторно розглянути подану нею заяву від 13.07.2020 та винести законне рішення відповідно до п. 16 "Порядку забезпечення інвалідів автомобілями"№999.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.10.2020 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року ОСОБА_1 у позові відмовлено.
Не погодившись із ухваленим рішення, його оскаржила позивач, яка із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
В доводах апеляційної скарги вказує на те, що вважає помилковими висновки суду про відмову у позові їй, як члену сім`ї померлого інваліда, яка зареєстрована за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним вартості автомобіля протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах казначейства. Оскільки до  суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що позивач протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_2 зверталась до відповідача з відповідною заявою на переоформлення автомобіля, підстави для задоволення позову відсутні, оскільки  її право на безоплатне отримання автомобіля передбачено іншою правовою нормою,- абзац 1,2 п.16 Порядку №999, яка не передбачає звернення у шестимісячний строк. Скаржник також звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що відповідач неправильно тлумачить визначення, застосовані у Порядку №999 "строк користування " та "строк експлуатації", внаслідок чого ним і прийняте протиправне рішення, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у липні 2014 року ОСОБА_2 ,  як особу з інвалідністю ІІ групи, органами соціального захисту населення було забезпечено автомобілем марки ЗАЗ-110206, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 на умовах Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 08.09.1997.
Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 17.10.2017,   ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , на момент смерті була зареєстрована  за однією адресою з чоловіком та проживала разом з ним, що підтверджується довідкою №1839 від  жовтня 2017 року, виданою відділом реєстрації місця проживання.
Позивач звернулася 21.01.2020 до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації з заявою щодо переоформлення в її власність автомобіля ЗАЗ 110206.
Листом №04.03-797 від 05.02.2020 позивачу відмовлено у переоформленні автомобіля з посиланням на п.16 Порядку, а саме - оскільки ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а пакет документів щодо переоформлення автомобіля надійшов до Департаменту 30.01.2020 (більше ніж 6 місяців після смерті), крім того загальний строк експлуатації транспортного засобу складає 4 роки 8 місяців.
Повторно позивач звернулася із заявою про переоформлення автомобіля 13.08.2020. На її звернення листом від 09.09.2020 №7408 за підписом начальника Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради відмовлено у переоформленні автомобіля з огляду на те, що строк експлуатації даного автомобіля складає 4 роки і 8 місяців, а не 10, як зазначено в заяві, а тому, оскільки на момент смерті ОСОБА_2 не вийшов 10-річний строк експлуатації автомобіля, відсутні підстави для переоформлення даного автомобіля.
Не погодившись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Вирішуючи спір та відмовляючи у позові ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що члену сім`ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого м е н ш е , ніж 10 років, залишається у разі сплати ним в а р т о с т і автомобіля протягом ш е с т и місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах казначейства. Оскільки відсутні доказі про звернення позивача із заявою протягом встановленого законом 6-ти місячного строку, відсутні підстави для задоволення позову.

Апеляційний суд з такими висновками суду першої інстанції погодитися не може та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує таке.

Частиною третьою ст. 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» після смерті особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів її сім`ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Технічні та інші засоби реабілітації можуть бути залишені у власності членів сім`ї померлої особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Механізм забезпечення легковими автомобілями, зазначеними в абзаці шостому статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі - автомобіль), осіб з інвалідністю, зокрема дітей з інвалідністю, які мають право на їх отримання безоплатно або на пільгових умовах, є громадянами України і місце проживання яких зареєстровано (далі - місце реєстрації) в Україні в установленому законодавством порядку визначає Порядок забезпечення осіб з інвалідністю автомобілями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 999 від 19.07.2006 (далі - Порядок № 999), в редакції на момент виникнення відповідних правовідносин, яка пов`язується із датою смерті ОСОБА_2 16.10.2017.
Пунктом 16 Порядку № 999 визначено, що особі з інвалідністю, законному представнику недієздатної особи з інвалідністю чи дитини з інвалідністю автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, за її (його) бажанням може бути безоплатно переданий у власність після закінчення 10-річного строку експлуатації. Після смерті особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю такий автомобіль може бути безоплатно переданий у власність члену її сім`ї (за бажанням такого члена сім`ї), який на час смерті особи з інвалідністю були зареєстровані за місцем реєстрації особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю.
Положенням Порядку чітко визначено, що після смерті особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю автомобіль може бути безоплатно переданий у власність члену її сім`ї (за бажанням такого члена сім`ї), який на час смерті особи з інвалідністю був зареєстрований за місцем реєстрації особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю.
Відтак, єдиною умовою безоплатної передачі у власність автомобіля після закінчення 10-річного строку його експлуатації, у разі смерті інваліда, якому він надавався, члену його сім`ї є саме місце реєстрації члена сім`ї, який виявив бажання його безоплатно отримати.

Таким чином, член сім`ї інваліда, який виявив бажання безоплатно отримати цей автомобіль, повинен був, на час смерті особи з інвалідністю, бути зареєстрованим за місцем реєстрації особи з інвалідністю.
Дана умова позивачем дотримана. Факт належності позивача до членів сім`ї померлого інваліда ОСОБА_2 та проживання з ним до дати смерті за однією адресою підтверджується  належними та допустимими доказами.

У відповіді щодо відмови у переоформленні автомобіля, відповідач посилається на приписи п.18 Порядку №999, яким визначається строк користування автомобілем, і зазначає, що на момент смерті ОСОБА_2 не сплив 10 річний строк експлуатації автомобіля, а тому підстави для безоплатної передачі автомобіля у власність члену сім`ї, який на час смерті особи з інвалідністю були зареєстровані за місцем реєстрації особи з інвалідністю,  відсутні. При цьому, строк експлуатації відповідач обчислює з дати початку користування автомобілем ОСОБА_2 , тобто з липня 2014 року.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими доводами суб`єкта владних повноважень, з огляду на наступне.
Як зазначалось, право на безоплатну передачу у власність автомобіля члену сім`ї померлого інваліда, який на час смерті особи з інвалідністю був зареєстрований за місцем реєстрації особи з інвалідністю, п.16 Порядку №999 пов`язує із закінченням  10-річного строку експлуатації автомобіля.
Даний Порядок розрізняє поняття "строк користування" та "строк експлуатації". Так, за приписами п.15 Порядку №999 за рішенням структурного підрозділу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції інвалід, законний представник недієздатного інваліда, дитини-інваліда може повернути автомобіль, що перебував у його к о р и с т у в а н н і, незалежно від строку е к с п л у а т а ц і ї автомобіля.
Що стосується пункту 18 Порядку, на який посилається відповідач, як на правову норму, якою врегульовано поняття строку користування автомобілем, то суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що дана норма регулює порядок повернення структурному підрозділу з питань соціального захисту населення або управлінню виконавчої дирекції Фонду автомобіля та визначення його придатності для п о д а л ь ш о ї експлуатації, ступеня зносу та розрахункової вартості .
Визначення поняття «строк експлуатації» наведено у Наказі Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092 «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», відповідно до якої строк експлуатації - період часу від   д а т и   виготовлення.
Отже, автомобіль ЗАЗ 110206, 2005 року випуску (днз НОМЕР_1 ), яким у липні 2014 року був забезпечений ОСОБА_2 , на дату смерті останнього- 17.10.2017 мав строк експлуатації  понад 10 років, а тому позивач ОСОБА_1 має право клопотати про передачу цього автомобіля безоплатно їй у власність.
Відтак, відповідач протиправно відмовив ОСОБА_1 у переоформленні автомобіля.
Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України  - кожна  сторона  повинна  довести  ті  обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приймаючи до уваги те, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, апеляційну скаргу слід задовольнити та скасувати оскаржуване рішення, прийнявши постанову про  задоволення позову.
З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу державної влади.
Таким чином, видача розпорядження про надання дозволу на перереєстрацію автомобіля є виключними (дискреційними) повноваженнями державного органу, зокрема правом відповідача, тому захист порушеного права позивача здійснюється шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути подану нею заяву від 13.07.2020 року з прийняттям рішення з урахуванням висновків суду апеляційної інстанції, викладених у даній постанові.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити .
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії скасувати.
Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити. 
Визнати протиправною відмову Департаменту соціального захисту населення Хмельницької облдержадміністрації, викладену у листі №04.03.-796 від 05 лютого 2020 року у переоформленні (перереєстрації) на ім`я ОСОБА_1 автомобіля ЗАЗ 110206, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким у липні 2014 року через органи соціального захисту населення Хмельницької міської ради був забезпечений особа з інвалідністю 2 групи   ОСОБА_2 , що помер   ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Зобов`язати Департамент соціального захисту населення Хмельницької облдержадміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13 липня 2020 року про безоплатну передачу їй у власність автомобіля ЗАЗ 110206, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким у липні 2014 року через органи соціального захисту населення Хмельницької міської ради був забезпечений особа з інвалідністю 2 групи   ОСОБА_2 , що помер   ІНФОРМАЦІЯ_3 , з урахуванням висновків, викладених апеляційним судом у даній постанові. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Постанова суду складена в повному обсязі  15 квітня 2021 року.

Головуючий	 	 	Франовська К.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Курко О. П.    Боровицький О. А.