П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/2240/20	
Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:  
              Головуючого:              Градовського Ю.М.
              суддів:                          Крусяна А.В., 
                                                    Яковлєва О.В.
          розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Нижньосірогозької районної державної адміністрації, Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:
У серпні 2020р. ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Нижньосірогозької районної державної адміністрації,  Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, в якому просив:
          - визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Нижньосірогозької районної державної адміністрації щодо невиплати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щорічної одноразової грошової допомоги до 5 травня у розмірі встановленого ст.12 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за період з 2016-2020р.;
          - зобов`язати Управління соціального захисту населення Нижньосірогозької районної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня ОСОБА_1 згідно вимог ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за період з 2016 по 2020р. з урахуванням раніше виплачених коштів.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є учасником бойових дій та має пільги, які встановлені ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за №3551 від 22.10.1993р.. Позивач вважає, що на час виникнення спірних відносин діяла редакція ст.12 Закону №3551, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком. Проте, відповідач при виплаті позивачу разової грошової допомоги до 5 травня у розмірі 1390грн. керувався пп.1 п.1 постанови КМУ «Про питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань». 
Позивач вважає, що вказані дії призвели до виплати разової грошової допомоги до 5 травня у меншому розмірі, ніж встановлено законом.
Посилаючись на вказані обставини просив позов задовольнити.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021р. адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за 2020 рік, відповідно до ст.12 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Зобов`язано Херсонський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік відповідно до ст.12 ЗУ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі 6 800грн., з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарг без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протиправно та в супереч вимог законодавства виплачено в меншому розмірі разову грошову допомогу позивачу як учаснику бойових дій, оскільки норми будь-яких підзаконних нормативно-правових актів, у тому числі постанов КМУ, не можуть змінювати приписи ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за №3551. При прийнятті даного судового рішення, суд першої інстанції послався на аналогічну правову позицію викладену в постанові Верховного Суду від 29.09.2020р. у зразкові справі за №440/2722/20.
Вирішуючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням від 29.04.2016р. серії НОМЕР_1 . 
Згідно списків розпоряджень Управління соціального захисту населення Нижньосірогозької районної державної адміністрації ОСОБА_1 нараховувалась та виплачувалась одноразова грошова допомога до 5 травня: у 2016р. у розмірі – 920грн., у 2017р. у розмірі – 1 200грн., у 2018р. у розмірі – 1 265грн., у 2019р. у розмірі – 1 295грн., у 2020р. у розмірі – 1 390грн..
Позивач звернувся із заявою до Управління соціального захисту населення Нижньосірогозької РДА, в якій просив здійснити перерахунок та виплату разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій за період з 2016 року по 2020 рік. 
Проте, Управління соціального захисту населення Нижньосірогозької РДА своїм листом від 3.08.2020р. за вих. №К-157/03-1/1.6 повідомило позивача про відсутність підстав для виплатити допомоги у збільшеному розмірі.
Позивач вважає, що розмір разової грошової допомоги до 5 травня має розраховуватись на підставі ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та складати 5 мінімальних пенсій за віком, у зв`язку із чим звернувся в суд із даним позовом.
Перевіряючи правомірність оскаржуваних дій відповідача, з урахуванням підстав на які посилається позивач, а також висновків суду першої інстанції та доводів і вимог апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.
Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правовий статус ветеранів війни визначено положеннями ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за №3551-XII від 22.10.1993р. (надалі - Закон №3551-ХІІ).
У відповідності до ст.1 Закону №3551-ХІІ, даний закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров`я й активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я.
Пільги часникам бойових дій встановлені приписами ст.12 Закону №3551-ХІІ.
В подальшому, ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» за №367-XIV від 25.12.1998р. ст.12 Закону №3551-ХІІ доповнено частиною 5, відповідно до якої щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Приписами ст.17 Закону №3551-ХІІ визначено, що фінансування витрат, пов`язаних з введенням його в дію, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів.
Підпунктом «б» пп.1 п.20 розділу II ЗУ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 28.12.2007р. №107-VI (набрав чинності 1.01.2008р.) частину п`яту статті 12 Закону №3551-XII викладено у новій редакції, за змістом якої разова грошова допомога учасникам бойових дій до 5 травня виплачується щорічно у розмірі, який визначається КМУ в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.
Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008р. №10-рп/2008 у справі №1-28/2008 (справа щодо предмета та змісту закону про Державний бюджет України) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України».
В подальшому, ЗУ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» за №79-VІІІ від 28.12.2014р. (набрав чинності 1.01.2015р.) розділ VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено п.26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема ст.12,13,14,15 та 16 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У відповідності до ч.1,2 ст.17-1 Закону №3551-ХІІ щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених ст.12-16 цього Закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.
Військовослужбовцям, поліцейським, особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ України, особам начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які проходять службу (крім пенсіонерів), виплата разової грошової допомоги здійснюється шляхом перерахування коштів органами праці та соціального захисту населення на спеціальні рахунки військових частин, установ і організацій за місцем їх служби.
З метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань», КМУ кожного бюджетного року приймалися відповідні постанови.
Так, постановою КМУ «Деякі питання виплати у 2020 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань»» за №112 від 19.02.2020р. (надалі - Постанова №112) встановлено, що у 2020р. виплату до 5 травня разової грошової допомоги проводить Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення), які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - районні органи соціального захисту населення), центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що відповідають вимогам пункту 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України (далі - центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат). Районні органи соціального захисту населення, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у таких розмірах: учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1390грн..
Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020р. №3-р/2020 у   справі за №1-247/2018 (3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення п.26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення ст.12,13,14,15 та 16 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (Відомості Верховної Ради України, 1993р., №45, ст.425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Судова колегія зазначає, що Конституційний Суд України у вказаному рішенні зазначив, що Бюджетним кодексом України не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України. Встановлення п.26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу іншого, ніж у ст.12,13,14,15 та 16 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», законодавчого регулювання відносин у сфері надання пільг ветеранам війни спричиняє юридичну невизначеність при застосуванні зазначених норм Кодексу та ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», що суперечить принципу верховенства права, встановленому ст.8 Конституції України.
Положеннями ч.2 ст.152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
З резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020р. №3-р/2020 слідує, що окреме положення п.26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Отже, з 27.02.2020р. норми і положення, зокрема ст.12-16 Закону №3551-ХІІ, не застосовуються у порядку та розмірах, встановлених КМУ. У даному випадку застосуванню підлягають положення ст.12 Закону №3551-ХІІ в редакції Закону №367-XIV "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", частиною п`ятою якої встановлено виплату разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Відповідно до ч.1 ст.28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9.07.2003р. №1058-IV (надалі - Закон №1058) мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Апеляційний суд зазначає, що ст.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019р. №294-IX встановлено у 2020р. прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 1 січня 2020р. - 1  638грн..
Отже, судова колегія вважає, що у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020р. №3-р/2020 розмір разової грошової допомоги до 5 травня учаснику бойових дій у 2020р. мала би становити - 8 190грн. (1638 грн. х 5).
Разом з тим, виплата відповідачем разової грошової допомоги позивачу у розмірі 1390грн. не відповідає вимогам законодавства та свідчить про порушення прав ОСОБА_2    на отримання такої допомоги у належному розмірі.
При цьому судова колегія звертає увагу на те, що норми будь-яких підзаконних нормативно-правових актів, у тому числі постанов КМУ не можуть змінювати приписів Закону №3551-ХІІ.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.09.2020р. у зразковій справі за №440/2722/20 (адміністративне провадження №Пз/9901/14/20), яка залишена без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021р.. 
Що стосується посилань апелянта на те, що він не є органом, який нараховує та виплачує спірну одноразову грошову допомогу, судова колегія зазначає, що у зазначеному судовому рішенні Верховного Суду чітко визначено, що Мінсоцполітики перераховує кошти регіональним органам соціального захисту населення, які розподіляють їх між районними органами соціального захисту населення, центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, які здійснюють безпосередню виплату щорічної разової грошової допомоги до 5 травня особам з інвалідністю внаслідок війни, а тому управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат є органами, уповноваженими здійснювати виплату вказаної допомоги.
При цьому, Центр визначений відповідальним органом, який зобов`язаний завершити процедуру проведення розрахунків шляхом нарахування і виплати допомоги.
Таким чином, вказані посилання апелянта є необґрунтованими та помилковими.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо виплати щорічної разової грошової допомоги позивачу у меншому розмірі, ніж передбачено ст.12 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
При цьому, судова колегія зазначає, що відповідачем не доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій щодо невиплати разової грошової допомоги до 5 травня в повному розмірі у відповідності до положень Закону №3551.
В доводах апеляційної скарги апелянт посилаються на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311, 315, 316, 322 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Херсонського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат – залишити без задоволення.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2021р. – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий:                                                                                Ю.М.Градовський

Судді:                                                                                          А.В.Крусян

                                                                                          О.В.Яковлєв