Справа № 155/1022/19 	Головуючий у 1 інстанції: Адамчук Г. М. 	
Провадження № 22-ц/802/569/21  Категорія: 32 	  Доповідач: Шевчук Л. Я.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
13 травня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Шевчук Л.Я.,
суддів -   Киці С.І., Федонюк С.Ю.,
секретар с/з - Галицька І.П.,
з участю:
         представника позивача - Овчарова А.В.,
         представника відповідача - Олейника І.Ю., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Сільськогосподарського приватного підприємства «Дружба» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Вік-Агро», третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - державний реєстратор Горохівської районної державної адміністрації Волинської області – Щерблюк Юлія Олегівна,  про визнання договору оренди недійсним, за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на рішення Горохівського районного суду Волинської області від 08 лютого 2021 року,

                                                   В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року Сільськогосподарське приватне підприємство (далі –СгПП) «Дружба» звернулося в суд із зазначеними позовними вимогами, які  обґрунтовані тим, що 27 квітня 2004 року між ОСОБА_3 (орендодавець) та СгПП «Дружба» (орендар) був укладений договір № 47 оренди земельної частки (паю), згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду земельну частку (пай) загальною площею 2,29 га (що еквівалентно 2,06 кадастрових гектарів) для сільськогосподарських потреб, який знаходиться під № НОМЕР_1 в проекті поділу території ПОСП «Хлібороб», строком на 7 (сім) років (починаючи з 01 січня 2005 року по 01 січня 2012 року). Договір оренди земельної частки (паю) зареєстрований у Квасівській сільській раді Горохівського району Волинської області, про що у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) 27 квітня 2004 року вчинено запис за № 417.
За умовами договору оренди земельної частки (паю) договір може бути розірваний за взаємною згодою сторін. На вимогу однієї із сторін цей договір може бути розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами їх зобов`язань, передбачених статтею 27 ЗК України. Права померлих громадян співвласників здійснюють їх спадкоємці відповідно до чинного законодавства.
Позивач також зазначав, що Сільськогосподарському приватному підприємству «Дружба» стало відомо про те, що після смерті орендодавця ОСОБА_3 спадщину прийняла його дружина  відповідачка у цій справі ОСОБА_4 , яка 07 вересня 2018 року зареєструвала за собою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку (номер запису про право власності: 27874926) і, не дивлячись на те, що зазначена земельна ділянка перебуває в оренді СгПП «Дружба», 24 вересня 2018 року уклала договір оренди цієї ж земельної частки (паю) із Фермерським господарством «Вік-Агро». 
Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд визнати недійсним договір оренди земельної частки (паю) від 24 вересня 2018 року, укладений між ОСОБА_1 і Фермерським господарством «Вік-Агро».
Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 08 лютого 2021 року позов задоволено.
Постановлено визнати недійсним договір оренди землі, укладений 24 вересня 2018 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Вік-Агро».
Стягнуто з відповідачів ОСОБА_1 та ФГ «Вік-Агро» по 960,50 грн судового збору.
Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав і просив скаргу задовольнити, представник позивача – ОСОБА_5 апеляційну скаргу заперечив і просив скаргу залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу представника відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.
Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним Кодексом України, Цивільним Кодексом України, Законом України «Про оренду землі», іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За положеннями статті 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація договору оренди, його зміни та розірвання здійснюється відповідним органом за зверненням осіб з наданням відповідних документів, які є підставою для такої реєстрації (договір, судове рішення).
Згідно з частиною 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 статті 203 ЦК України.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України).
За змістом частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату (частина 1 статті 792 ЦК України).
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем, який укладається у письмовій формі (частина 4 статті 124 ЗК України).
Стаття 31 Закону України «Про оренду землі» встановлює умови припинення договору оренди землі, а саме: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; поєднання в одній особі власника земельної ділянки та орендаря; смерті фізичної особи - орендаря, засудження його до позбавлення волі та відмови осіб, зазначених у статті 7 цього Закону, від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки; ліквідації юридичної особи - орендаря; відчуження права оренди земельної ділянки заставодержателем; набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці. Договір оренди землі припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.
Відповідно до частини 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним Кодексом України та іншими законами України.
За матеріалами справи установлено, що 27 квітня 2004 року між ОСОБА_3 (орендодавець) та СгПП «Дружба» (орендар) був укладений договір оренди земельної частки (паю), згідно умов якого орендодавець ОСОБА_3 передав, а орендар СгПП «Дружба» прийняв в оренду земельну частку (пай) загальною площею 2,29 га (що еквівалентно 2,06 кадастрових гектарів) для сільськогосподарських потреб, що знаходиться під № НОМЕР_1 в проекті поділу території ПОСП «Хлібороб», строком на 7 (сім) років (починаючи з 01 січня 2005 року по 01 січня 2012 року). Договір оренди  земельної частки (паю) був зареєстрований в Квасівській сільській раді Горохівського району Волинської області, про що у Книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) вчинено запис від 27 квітня 2004 року за № 417 (а.с.13).
Згідно з пунктами 4.9, 4.7 договору оренди земельної частки (паю) договір може бути розірваний за взаємною згодою сторін. На вимогу однієї із сторін цей договір може бути розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами їх зобов`язань, передбачених статтею 27 ЗК України. Реорганізація орендаря, а також заміна осіб у складі орендодавця не є підставою для зміни умов розірвання договору. Права померлих громадян  - співвласників здійснюють їх спадкоємці відповідно до чинного законодавства.
Згідно з  пунктами 2.1., 4.2. договору оренди земельної частки (паю) орендодавець зобов`язаний письмово попередити орендаря про свої наміри щодо продовження чи припинення договору оренди земельної частки (паю) за один рік до закінчення терміну його дії. У випадку, коли жодна з сторін цього договору в установлені терміни не заявила про його припинення, термін оренди земельної частки (паю) продовжується на кожний наступний період після закінчення цього договору.
Орендар має право на першочергове продовження цього договору після закінчення дії на тих же чи змінених за згодою сторін умовах (пункт 2.1. договору оренди).
Судом, крім того, установлено, що орендодавець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його дружина ОСОБА_1 у 2018 році звернулася в суд з позовом до Квасівської сільської ради Горохівського району Волинської області про визнання за нею права власності на спадкове майно і просила суд визнати за нею в порядку спадкування право власності на земельну частку (пай) площею 2,287 га.
Рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 21 червня 2018 року, що набрало законної сили, постановлено визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 2,287 га згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ВЛ №072867 після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10-12).
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта 28 вересня 2018 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 2,2869 га (а.с.28).
Відповідно до вимог ч.5 ст.31 Закону України «Про оренду землі» особа, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває в оренді, протягом одного місяця з дня державної реєстрації права власності на неї зобов`язана повідомити про це орендаря в порядку, визначеному статтею 148-1 Земельного Кодексу України.
За положеннями частини 1, 3 статті 148-1 ЗК України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку, протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі). Повідомлення надсилається користувачу земельної ділянки рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручається йому особисто під розписку.
Відповідно до частини 4 статті 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.
Разом з тим, як було встановлено судом, ОСОБА_1 , яка в порядку спадкування набула право власності на земельну ділянку (частку) після смерті орендодавця ОСОБА_3 , 24 вересня 2018 року уклала договір оренди цієї ж земельної ділянки (паю) з Фермерським господарством «Вік-Агро», хоча зазначена земельна ділянка перебуває у корстуванні СгПП «Дружба» на підставі договору оренди земельної частки (паю) від 27 квітня 2004 року, укладеного між орендодавцем ОСОБА_3 і орендарем СгПП «Дружба» на строк до 01 січня 2012 року.
Отже, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_6 , яка у 2018 році набула право власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , 24 вересня 2018 року уклала договір оренди земельної частки (паю) з Фермерським господарством «Вік-Агро», хоча зазначена земельна частка (пай) перебуває в оренді СгПП «Дружба» на підставі договору оренди землі, укладеного 27 квітня 2004 року з орендодавцем ОСОБА_3 .
При цьому будь-яких доказів на підтвердження того, що договір оренди земельної частки (паю), укладений між орендодавцем ОСОБА_3 і орендарем СгПП «Дружба», був розірваний у встановленому законом порядку, відповідачка ОСОБА_1 суду не надала.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про визнання недійсним договору оренди земельної частки (паю), укладеного 24 вересня 2018 року між ОСОБА_1 і ФГ «Вік-Агро».
Доводи апеляційної скарги представника відповідача не спростовують правильність висновків суду, якими у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм надана належна оцінка.
Рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
                                            П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Горохівського районного суду Волинської області від 08 лютого 2021 року у цій справі залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді