ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
11 травня 2021 року           справа №200/13899/18-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

 Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року (повне судове рішення складено 03 березня 2021 року у м. Слов`янську) у справі № 200/13899/18-а (суддя в І інстанції Кониченко О.М.) за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

                                                   У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - Управління) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.02.2019 по справі № 200/13899/18-а позовні вимоги задоволено повністю: визнано неправомірними дії Управління щодо невиплати нарахованої пенсії ОСОБА_1 за період з 01.06.2018 по 31.07.2018; зобов`язано Управління виплатити ОСОБА_1 нараховану та невиплачену пенсію за період з 01.06.2018 по 31.07.2018 в сумі 27 633,65 грн. 
Вказане судове рішення набрало законної сили 16 квітня 2019 року, виконавчі листи по справі видано позивачу 04 червня 2019 року.
22 лютого 2021 року від позивача до місцевого суду надійшла заява про заміну способу і порядку виконання рішення суду, яка вмотивована тим, що 24.06.2019 державним виконавцем Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59407779.
Листом від 22.10.2020 № 17-27-44557 Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) повідомив позивача про те, що станом на 29.09.2020 виплата пенсії не проведена, у зв`язку з відсутністю фінансування на виконання рішення суду та Кабінетом Міністрів України не визначено окремий порядок виплати пенсій.
Як на підставу включення суми виплати згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.02.2019 до потреб у коштах на виплати, Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) посилався на листи Головного управління ПФУ в Донецькій області від 25.02.2019 № 2873/05 та від 26.04.2019 № 6648/05.
Згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, розміщеної у мережі Інтернет на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України, керуючись ст. 18 та ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 19.11.2020 було винесено постанову про накладення на відповідача штрафу у розмірі 5100 грн за не виконання рішення суду
30.11.2020 було винесено постанову про накладення на відповідача штрафу у розмірі 10 200 грн за повторне невиконання без поважних причин рішення суду.
30.11.2020 державний виконавець Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надіслала до Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області повідомлення про вчинення боржником - Управлінням кримінального правопорушення, а 18.12.2020, у зв`язку з викладеним, винесла постанову про закінчення виконавчого провадження.
На даний час, рішеннями Донецького окружного адміністративного суду від 17.12.2020 по справі №200/10725/20-а та від 26.01.2021 по справі № 200/11750/20-а визнано протиправними та скасовано постанови про накладення штрафу від 19.11.2020 року у розмірі 5100,00 грн по ВП № 59407779 та від 30.11.2020 у розмірі 10200,00 грн по ВП № 59407779 відповідно.
Позивач зазначив, що його конституційне право на отримання пенсії не може бути обмежено з огляду на приписи Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Не виплата пенсії, яка гарантована Конституцією України є прямим порушенням статті 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини.
Невиконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.02.2019 по справі № 200/13899/18-а у визначений в ньому спосіб, тривалість виконавчого провадження з його виконання понад півтора роки (з 24.06.2019) позивач вважав обставиною, що фактично робить неможливим його виконання, що згідно ч. 3 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), та підставою для зміни способу і порядку його виконання.
Враховуючи викладене, позивач просив суд змінити спосіб і порядок виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.02.2019 по справі № 200/13899/18-а в частині зобов`язання Управління виплатити ОСОБА_1 нараховану та невиплачену пенсію за період з 01.06.2018 по 31.07.2018 в сумі 27633,65 гривень, встановивши новий спосіб і порядок виконання рішення: "Стягнути з Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 нараховану та невиплачену пенсію за період з 01.06.2018 року по 31.07.2018 року в сумі 27633,65 гривень".
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу місцевого суду шляхом постановлення судового рішення про задоволення вимог, викладених в заяві, в повному обсязі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.
На обґрунтування апеляційної скарги позивач посилався на ті самі обставини, якими він мотивував заяву про заміну способу і порядку виконання рішення суду.
Апелянт наголошує, що оскаржена ухвала суду не відповідає завданню адміністративного судочинства, яке, зокрема, визначає єфективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповіді на відзив позивач висловив незгоду з доводами відповідача, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу.
В судовому засіданні позивач підтримав доводи своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник відповідача до апеляційного суду не прибув. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з такого.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Стаття 63 Закону № 1404-VIII встановлює порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.
Відтак, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Згідно п.11 ч.1 ст.39 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.
Згідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 378 КАС України за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Судове рішення, яке набрало законної сили, боржником виконано, зокрема в частині нарахування пенсії за спірний період, однак нарахована внаслідок такого перерахунку сума пенсії не виплачена через те, що на рахунок органу Пенсійного фонду України з Державного бюджету України не надійшли відповідні кошти.
Вказані обставини не дають суду підстав для висновку про істотну ускладненість або неможливість виконання судового рішення, що відповідно до ст. 378 КАС України було б підставою для зміни способу або порядку його виконання, адже виплата нарахованих сум пенсії Управлінням буде проведена після надходження відповідних коштів із Державного бюджету України.
Аналогічні висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах неодноразово викладалися в постановах Верховного Суду України, зокрема від 11 листопада 2014 року в справі № 21-475а14, від 25 листопада 2014 року в справі № 21-506а14, від 13 січня 2015 року № 21-604а14, та в постановах Верховного Суду, зокрема від 30 січня 2018 року в справі № 281/1820/14-а, які відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Крім того, місцевий суд правильно встановив, що зі змісту заяви вбачається, що фактично вона направлена на прийняття нового судового рішення - із зазначенням суми стягнення на підставі доказів (складеного боржником розрахунку), яких на час прийняття судового рішення не існувало, та які, відповідно, судом не досліджувалися. Вказане не може відбуватися на стадії виконання судового рішення і поза межами судового розгляду позову по суті.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а ухвала місцевого суду відповідає нормам процесуального права.
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року у справі № 200/13899/18-а - залишити без змін.
Повне судове рішення - 11 травня 2021 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко

                                                                                          А. А. Блохін

                                                                                          Т. Г. Гаврищук