ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" червня 2021 р.           Справа№ 910/24323/16
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Пантелієнка  В.О.
суддів:            Полякова Б.М. 
          Гарник Л.Л. 
 
секретар судового засідання   Звершховська І.А.

представники сторін у судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення господарського суду м.Києва від 15.03.2021р.
(повний текст складено 25.03.2021р.)
по справі  №910/24323/16 (суддя Чеберяк П.П.)
за позовом ОСОБА_1 
до Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) "Мостобуд"
про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, індексації заробітної плати в розмірі 115 070 грн. 36 коп.
в межах справи №910/24323/16
за заявою Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) "Альфа-Банк"
до ПАТ "Мостобуд" 
про банкрутство
ВСТАНОВИВ:
Рішенням господарського суду м.Києва від 15.03.2021р. по справі №910/24323/16 позов задоволено частково; стягнуто з ПАТ "Мостобуд" на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 нараховану, але невиплачену заробітну плату в розмірі 47 305 грн. 88 коп., компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 5 976 грн. 39 коп.; стягнуто з ПАТ "Мостобуд" в дохід Державного бюджету України 799 грн. 14 коп. судового збору; в іншій частині позовну заяву залишено без задоволення.
Не погоджуючись з винесеним рішенням суду, 07.05.2021р. ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення господарського суду м.Києва від 15.03.2021р., в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ПАТ "Мостобуд" на користь ОСОБА_1  компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 135 157,19 грн. та індексації заробітної плати в сумі 53 840,23 грн. і постановити в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, а в решті оскаржуване рішення залишити без змін. 
У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ "Мостобуд" просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а рішення господарського суду м.Києва від 15.03.2021р. залишити без змін.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду м.Києва від 15.03.2021р. у справі №910/24323/16 та призначено її до розгляду на 14.06.2021р.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.4 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
У провадженні господарського суду м.Києва перебуває справа №910/24323/16 за заявою ПАТ "Альфа-Банк" про банкрутство ПАТ "Мостобуд" на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою господарського суду м.Києва від 08.02.2017р.
25.10.2019р. до господарського суду м.Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до ПАТ "Мостобуд" про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, індексації заробітної плати в розмірі 115 070 грн. 36 коп.
Ухвалою господарського суду м.Києва від 13.11.2019р. вказану позовну заяву було прийнято до розгляду в межах справи №910/24323/16 про банкрутство ПАТ "Мостобуд" та призначено підготовче засідання.
26.01.2021р. до господарського суду м.Києва надійшла заява позивача про  збільшення розміру позовних вимог.
Ухвалою господарського суду м.Києва від 27.01.2021р. було закрито підготовче провадження та призначено позов ОСОБА_1 до ПАТ "Мостобуд" про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, індексації заробітної плати в розмірі 115 070 грн. 36 коп.  в межах справи № 910/24323/16 до судового розгляду по суті.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 07.12.2011р. та на момент винесення місцевим судом оскаржуваного рішення працював у відокремленому підрозділі ПАТ "Мостобуд" -  Мостобудівельний загін № 12 ПАТ "Мостобуд" на посаді  машиніста пересувної установки, що підтверджується довідкою від 04.12.2017р. за №117.
Заборгованість відповідача перед позивачем із виплати заробітної плати за період з листопада 2017 року по квітень 2019 року становить 47 305,88 грн., що підтверджується довідкою Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" про виплату заробітної плати за вих. № 50 від 12.08.2019 року.
У відзиві відповідач зазначив про визнання заявлених позивачем вимог, які складають заборгованість із виплати заробітної плати в розмірі 47 305,88 грн. 
Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу законів про працю України, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. У ч.1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці", який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини у сфері оплати праці, міститься аналогічне визначення поняття "заробітна плата".
Конституційний Суд України в рішенні 1-18/2013 від 15.10.2013 року зазначив, що винагорода за виконану працівником роботу є джерелом його існування та має забезпечувати для нього достатній, гідний життєвий рівень. Це визначає обов`язок держави створювати належні умови для реалізації громадянами права на працю, оптимізації балансу інтересів сторін трудових відносин, зокрема, шляхом державного регулювання оплати праці.
Відповідно до положень ст. 97 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. 
Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці. 
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Згідно ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Відповідно до ст. 34 Закону України "Про оплату праці" компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.
Розрахунок компенсації частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати провадиться відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №159 від 21.02.2001 року "Порядок проведення компенсації громадянам частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати" (надалі по тексту Порядок").
Згідно п.2 Порядку компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплат проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001року.
Пунктом 3 Порядку визначено, що заробітна плата підлягає компенсації. 
Згідно п.4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. 
Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці за який виплачується дохід по розрахунку не включаються. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.
Посилання місцевого суду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 26.06.2019р. у справі № 761/9584/15-ц, про те, що обсяг відповідальностіроботодавця перед колишнім працівником за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку пр звільненні має бути пропорційним щодо наслідків правопорушення, є помилковим, оскільки вказана правова позиція стосується саме норми про відповідальність роботодавця за несвоєчасний розрахунок, якою є ст. 117 КЗпП України, а не норм про нарахування сум компенсації заробітної плати, як встановленої трудовим законодавством гарантії щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України та захисту громадян від знецінення грошових доходів громадян внаслідок інфляційних процесів та не є нормами про відповідальність роботодавця.
Конституційний Суд України у рішенні від 15 жовтня 2013 року №9-рп/2013, дійшов висновку, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати, ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Таким чином, трудовим законодавством не передбачено можливості зменшення судом суми компенсації заробітної плати з урахуванням пропорційності.
Позивачем при розрахунку суми компенсації використані показники щодо величини приросту індексу споживчих цін для обрахунку розміру суми компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати, що розміщено в Інформаційно-аналітичній системі "Ліга", які розраховані станом на дату проведення розрахунку суми компенсації (січень 2021 року). Судом досліджені вказані показники та встановлено, що вони повністю збігаються з опублікованими показниками Держкомстату в офіційних періодичних виданнях.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог позивача про стягнення з відповідача компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 135 157, 19 грн., вони є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.6 ст.95 Кодексу законів про працю України заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку. 
Стаття 33 Закону України "Про оплату праці" визначає, що в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. 
Згідно зі ст.2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індексації підлягають грошові доходи населення, зокрема, оплата праці, у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. 
Відповідно до п.4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003року №1078 (надалі по тексту Порядок № 1078) частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.
Згідно з п.1-1 Порядку №1078, індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.
Відповідно до п.4 Порядку №1078, сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Позивачем при розрахунку суми індексації використані коефіцієнти (суми) індексації заробітної плати у 2018 році, що розміщено в Інформаційно-аналітичній системі "Ліга", які розраховані станом на дату проведення розрахунку суми індексації (липень 2018 року) (відповідні таблиці в матеріалах справи). 
Відповідач проти розрахунків позивача заперечував, однак своїх розрахунків не надав. Відповідачем жодним чином не доведено, що за вказаний період на заборгованість перед позивачем нараховувалась індексація. 
Індексація заробітної плати є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Невиплата індексації заробітної плати є обмеженням права позивача на майно, що є незаконним.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 8 листопада 2015 року у справі "Кечко проти України" висловив правову позицію, що поняття "власності", яке міститься в першій частині статті 1 Протоколу N Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має автономне значення, яке не обмежене власністю на фізичні речі і не залежить від формальної класифікації в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, наприклад, борги, що становлять майно, можуть також розглядатись як "майнові права", і, таким чином, як "власність" в цілях вказаного положення. 
В матеріалах справи міститься наданий позивачем детальний помісячний розрахунок суми індексації заробітної плати.
Судом досліджено розрахунок зроблений позивачем, перевірено коефіцієнти та рівень прожиткового мінімуму на відповідний період, перераховано вказані суми у відповідності до встановленого порядку та з урахуванням наявних в матеріалах справи документів, (зокрема щодо визначення базового місяця для нарахування). Суд погоджується з поданим розрахунком позивача. 
Приймаючи рішення по суті спору колегія суддів зважає на тривалість порушення прав позивача щодо невиплати йому заробітної плати, відповідач має підтверджену заборгованість перед позивачем, а також на той факт, що відповідачем не вчинено жодних дій щодо погашення такої заборгованості чи навіть її частини.
З урахуванням викладених обставин колегія суддів вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача суми індексації заробітної плати. 
Розглядаючи спір по суті колегія суддів вважає за необхідне вказати про наступне.  
Структура заробітної плати визначена ст. 2 Закону України "Про оплату праці", за змістом якої заробітна плата складається з основної та додаткової заробітної плати, а також з інших заохочувальних та компенсаційних виплат. Основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки), яка встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці, яка включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.
Крім того, на підставі ст. 2 Закону України "Про оплату праці" структуру заробітної плати можна визначити, беручи до уваги положення Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 року №5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004 року за №114/8713 (далі - Інструкція №114/8713), розробленої відповідно до Закону України "Про державну статистику" та Закону України "Про оплату праці" з урахуванням міжнародних рекомендацій у системі статистики оплати праці й стандартів Системи національних рахунків (за змістом преамбули цієї Інструкції).
Відповідно до пункту 1.3 Інструкції №114/8713 для оцінки розміру заробітної плати найманих працівників застосовується показник фонду оплати праці. До фонду оплати праці включаються нарахування найманим працівникам у грошовій та натуральній формі (оцінені в грошовому вираженні) за відпрацьований та невідпрацьований час, який підлягає оплаті, або за виконану роботу незалежно від джерела фінансування цих виплат. Фонд оплати праці складається з: фонду основної заробітної плати; фонду додаткової заробітної плати; інших заохочувальних та компенсаційних виплат.
Відповідно пп. пп. 2.2.7 і 2.2.8 вказаної Інструкції, суми виплат, пов`язаних з індексацією заробітної плати працівників та суми компенсації працівникам втрати частини заробітної плати в зв`язку з порушенням термінів її виплати віднесено до фонду додаткової заробітної плати. 
За таких обставин суми виплат, пов`язаних з індексацією заробітної плати працівників та суми компенсації працівникам втрати частини заробітної плати в зв`язку з порушенням термінів її виплати фактично є заробітною платою працівника та підлягають виплаті в загальному порядку.
Відповідної позиції притримується і Велика Палата Верховного Суду в постанові  по справі №910/4518/16 від 30.01.2019 року.
За викладених вище обставин, колегія суддів приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в сумі 135 157, 19 грн. та індексації заробітної плати на суму 53  840, 23 грн.
Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції від 15.03.2021р. необхідно скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ПАТ "Мостобуд" компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 135 157, 19 грн. та індексації заробітної плати в розмірі 53  840, 23 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким: задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ПАТ "Мостобуд" компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 135  157, 19 та індексації заробітної плати в розмірі 53 840, 23 грн.
В іншій частині рішення господарського суду м.Києва від 15.03.2021р. по справі №910/24323/16 не оскаржувалось.
Керуючись ст.ст. 240, 270, 275, 277, 282, 283  ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення господарського суду м.Києва від 15.03.2021р. по справі №910/24323/16 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ПАТ "Мостобуд" компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 135 157, 19 грн. та індексації заробітної плати в розмірі 53 840, 23 грн.
Прийняти в цій частині нове рішення, яким: задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ПАТ "Мостобуд" компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 135 157, 19 грн. та індексації заробітної плати в розмірі 53 840, 23 грн.
Стягнути з ПАТ "Мостобуд" (01033, м. Київ, вул. Паньківська, буд. 5; ідентифікаційний код 01386326) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 135 157, 19 грн.
Стягнути з ПАТ "Мостобуд" (01033, м. Київ, вул. Паньківська, буд. 5; ідентифікаційний код 01386326) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) індексації заробітної плати в розмірі 53 840, 23 грн.
В іншій частині рішення господарського суду м.Києва від 15.03.2021р. по справі №910/24323/16 залишити без змін.
Справу №910/24323/16 повернути до господарського суду м.Києва, який зобов`язати видати відповідні накази.
Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288  ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 15.06.2021р. 

Головуючий суддя                                                            В.О. Пантелієнко 

Судді                                                                                Б.М. Поляков

                                                                                Л.Л. Гарник