ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 червня 2021 року           справа №200/10411/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г. суддів: Казначеєва Е.Г., Сіваченка І.В. розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача – Латиш Катерини Олександрівни  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року (повне судове рішення складено 19 березня 2021 року у м. Слов`янськ) у справі № 200/10411/20-а (суддя в І інстанції Чекменьов Г.А.) за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
                                                                ВСТАНОВИВ:
02 листопада 2020 року представник позивача -  Латиш К.О. звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради, в якому просив суд: визнати неправомірними дії щодо відмови у виплаті грошової разової допомоги до 5 травня за 2020 рік як учаснику бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», враховуючи висновки, викладені в Рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18), в загальному розмірі 6800,00 грн.; стягнути разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік як учаснику бойових дій відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», враховуючи висновки, викладені в Рішенні Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 у справі №1-247/2018(3393/18), в загальному розмірі 6800,00 грн.; відшкодувати судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 1621,00 грн.                    Представник позивача обґрунтовує позовні вимоги тим, що позивач є учасником бойових дій та має право на пільги, що встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників війни, до яких відноситься виплата разової грошової допомоги до 05 травня в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, але всупереч висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020, відповідач протиправно виплатив таку допомогу у неповному розмірі, а саме в розмірі 1390 грн. з необхідних 8190 грн..                                                                                                    Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року у справі № 200/10411/20-а позов задоволено, внаслідок чого визнано протиправними дії Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової допомоги до 5 травня за 2020 рік у меншому розмірі, ніж передбачено статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ. Стягнуто з Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради на користь ОСОБА_1 недоплачену суму щорічної разової допомоги до 5 травня відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 року № 3551-ХІІ у розмірі 6800 (шість тисяч вісімсот) грн. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради  на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову професійну правничу допомогу у розмірі 800 (вісімсот) грн..                                                             Представник позивача не погодився з рішенням суду першої інстанції в частині зменшення розміру судових витрат на правову професійну правничу допомогу, подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення місцевим судом норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції змінити. Виклавши абзац четвертий резолютивної частини рішення в наступній редакції «Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Слов`янської міської ради на користь ОСОБА_1 здійснені ним документально підтверджені судові витрати на правову професійну правничу допомогу у розмірі 1621,00 грн..                                                                       В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката, а саме представником складені та підписані : запит, позовна заява. Всі копії доданих до позову документів завірені представником позивача з дотриманням положень ст. 94 КАС України, копія довідки від 03.11.2020 року підтверджує сплату суми 1621,00 грн..                                                                      Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.                                                                                                               Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, виходячи з таких підстав.                    Колегія суддів звертає увагу, що оскаржуване судове рішення переглядається судом апеляційної інстанції в межах доводів апеляційної скарги, а саме в частині зменшення судом першої інстанції розміру судових витрат на правову професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.          Суд першої інстанції включаючи до складу судових витрат, понесених позивачем, витрати на правничу допомогу в сумі 800,00 грн., дійшов наступних висновків.                               На підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано довідку про підтвердження сплати правової допомоги від 03 листопада 2020 року за договором про надання правової допомоги № 098/10/20 від 22 жовтня 2020 року на суму 1621,00 грн., яка відповідно до додатку № 1 до договору складається з:                              складення та надіслання адвокатського запиту до УСЗН Краматорської міської ради в сумі 608,00 грн. (30% прожиткового мінімуму, встановленого на 01.01 поточного року),          підготовки позовної заяви в сумі 1013,00 грн. (50% прожиткового мінімуму, встановленого на 01.01 поточного року).                                                                                Проте, оскільки предмет спору у цій справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує складних правових досліджень,  судова практика у аналогічних спорах є сталою, немає необхідності вивчення великого обсягу фактичних даних та аналізу первинних документів, а обсяг і складність складених процесуальних документів не є значним, суд першої інстанції, виходячи з принципу пропорційності, дійшов висновку про доцільність зменшення вказаних витрат до 800,00 грн..                                                  Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.                                                                                                                                   Як визначено у частині 5 статті 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.                                                                      Виходячи зі змісту частини 6 статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 134 КАС України суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.                                                                       У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Крім того, Велика Палата Верховного Суду вказала, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.                                                                      Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.                                                                                Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).                                                                                                    Суд зазначає, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи.                              Як вбачається з оскарженого рішення, згідно з інформацією, яка міститься в автоматизованій комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду", адвокатом ОСОБА_2 до Донецького окружного адміністративного суду подано 100 аналогічних позовних заяв до Управління соціального захисту населення (справи за №№200/11601/20- 200/11608/20, №№200/10121/20-200/10134/20, №№200/8678/20-200/8689/20 та інші). Слід врахувати, що предмети позовів у всіх цих справах подібні та стосуються виплати одноразової грошової допомоги учасникам бойових дій до 05 травня 2020 року у відповідно до Закону № 3551-XII.                                                                                                              З огляду на викладене, враховуючи обсяг позовної заяви, а також, те, що справу віднесено до справ незначної складності, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що понесені позивачем витрати в сумі 1621,00 грн. є не співмірними зі складністю справи, тому заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу у даній справі необхідно зменшити до 800,00 грн., що відповідатиме вимогам співмірності, розумності та справедливості.                                                                                                              Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимога представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвокатом підлягає частковому задоволенню.                                                                                                    Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми процесуального права.                                                                      Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для зміни рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.                    Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-                                                                                                  
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника позивача – ОСОБА_2  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року у справі    № 200/10411/20-а – залишити без задоволення.                                                                                Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 березня 2021 року у справі № 200/10411/20-а – залишити без змін.                                                                       Повне судове рішення скаладено та підписано 15 червня 2021 року.                              Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:                                                                      Т. Г. Гаврищук  
Судді                                                                                          Е.Г. Казначеєв          
І.В. Сіваченко