УХВАЛА

12 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 120/4468/20-а
адміністративне провадження № К/9901/11557/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Губської О.А.,
суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В., 
перевіривши касаційну скаргу Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі №120/4468/20-а за позовом      ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк у десять днів з моменту отримання копії вказаної ухвали для усунення недоліків шляхом заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з відповідними обґрунтуваннями та доказами причин пропуску такого строку, а також надання уточненої касаційної скарги (заяви про уточнення касаційної скарги) із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)       статтею 328       цього Кодексу   підстави (підстав) та викладенням відповідних обґрунтувань, із наданням її копії відповідно до кількості учасників справи.
05 травня 2021 року на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 15 квітня 2021 року від скаржника надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги.   
За правилами частини першої  статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Щодо вимоги суду надати заяву про поновлення строку на касаційне з відповідними обґрунтуваннями та доказами причин пропуску такого строку, скаржником надано копію довідки Сьомого апеляційного адміністративного суду про направлення 27 лютого 2021 року на електронну адресу відповідача копії оскаржуваної постанови, а також надано копію заяви про видачу постанови суду, на якій міститься розписка про отримання вказаної копії постанови 26 квітня 2021 року. 
Згідно частиною 1  статті 329 КАС України  касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до частини 2  статті 329 КАС України  учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно частини 3  статті 329 КАС України  встановлено, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частини 5  статті 333 цього Кодексу.
Оскільки касаційну скаргу подано 30 березня 2021 року, тобто протягом тридцяти днів з дня вручення копії оскаржуваного судового рішення, Суд дійшов висновку про можливість поновлення строку на касаційне оскарження. 
Відповідно до пункту 4 частини другої  статті 330 КАС України  у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)  статтею 328 цього Кодексу  підстави (підстав).
Відповідно до приписів  статті 44 КАС України  учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених  Кодексом адміністративного судочинства України  підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Крім того, скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
З урахуванням змін до  Кодексу адміністративного судочинства України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
У касаційній скарзі, поданій на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 15 квітня 2021 року, скаржник посилається на постанову Верховного Суду від 22 січня 2020 року у справі №620/1982/19. 
Водночас, залишаючи без руху касаційну скаргу Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, Верховний Суд в ухвалі від 15 квітня 2021 року вказував,  що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої   статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Суд зауважував, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
Так, Суд зазначав, що обставини справи №620/1982/19 стосувались визнання протиправною бездіяльності Управління Служби безпеки України в Чернігівській області щодо непроведення своєчасного повного розрахунку при звільненні та зобов`язання сплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, а обставини справи №120/4468/20-а стосуються визнання протиправною бездіяльності Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції щодо неприсвоєння позивачу чергового 3 рангу державного службовця категорії "Б"; зобов`язання присвоїти черговий 3 ранг державного службовця категорії "Б" та внести відповідний запис до трудової книжки позивача; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату різниці у надбавці до посадового окладу за присвоєння 3 рангу державного службовця категорії "Б"; стягнення витрат на правничу допомогу.
На підставі цього зроблено висновок, що правовідносини у справі №620/1982/19 та у даній справі вважатись подібними не можуть, оскільки суб`єктний склад учасників відносин, об`єкт та предмет правового регулювання не є тотожними.
Водночас скаржник зазначає, що спір стосувався проходження публічної служби, а відтак строків звернення до адміністративного суду. 
Проте, Суд зауважує, що висновки, викладені Верховним Судом у справі №620/1982/19   не можуть вважатись висновками щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, оскільки у справі №120/4468/20-а відповідач подав скаргу стосовно рішення, прийнятого по суті позову, а не рішення, яким вирішено питання щодо строків звернення до адміністративного суду. 
Відтак, судом апеляційної інстанції повинні були застосовуватись норми права з урахуванням висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, тобто норми права, яка регулює спірні правовідносини, а спірні правовідносини у даній справі стосуються присвоєння чергового 3 ранг державного службовця категорії "Б". 
Отже, зі змісту заяви вбачається, що скаржником так і не усунуто недоліки касаційної скарги, в частині зазначення та обґрунтування підстав касаційного оскарження. 
Згідно частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
За таких обставин, подана в цій справі касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Повернення касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої  статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.
Керуючись статтями 169, 332 КАС України, Верховний Суд

 у х в а л и в :
Клопотання Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України задовольнити.
Поновити Центрально-Західному міжрегіональному управлінню з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України строк на касаційне оскарження рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі №120/4468/20-а.
Касаційну скаргу Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі №120/4468/20-а за позовом      ОСОБА_1 до Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи.
Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не оскаржується.

Суддя-доповідач 	О. А. Губська	
Судді           	М. В. Білак	
 	О. В. Калашнікова