ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2021 року                              м.Дніпро          Справа №  904/2166/20 (904/5835/20)
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),
суддів Білецької Л.М., Вечірка І.О.,
секретар судового засідання Саланжій Т.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду апеляційну Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2021 (суддя Владимиренко І.В., повне рішення складено 25.02.2021) у справі № 904/2166/20 (904/5835/20)
за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю “Діксон”, м. Дніпро
про розірвання договору оренди землі, - 

ВСТАНОВИВ:

1.          Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

Дніпровська міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про розірвання укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «Діксон» договору від 20.08.2007 оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:03:298:0072, загальною площею 0,1117 га.
Позов мотивований істотним порушенням орендарем умов договору оренди від 20.08.2007.
Позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Діксон» умови договору оренди землі щодо сплати орендної плати за землю в період з березня 2019 по серпень 2020 не виконувало.
Також позивач посилається на нецільове використання відповідачем наданої в оренду земельної ділянки, оскільки об`єкт нерухомого майна, для обслуговування якого земельну ділянку передано в оренду, знищено, що свідчить про нецільове використання земельної ділянки і за висновком скаржника є підставою для розірвання договору оренди.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2021 у справі № 904/2166/20 (904/5835/20) у задоволенні позову відмовлено.
Рішення місцевого господарського суду мотивоване відсутністю істотних порушень орендарем договору оренди земельної ділянки, наслідком яких може стати розірвання договору.
Місцевий господарський суд зазначив, що позивачем не доведено факту нецільового використання відповідачем земельної ділянки, а посилання на порушення орендарем строків внесення орендної плати не може бути підставою для розірвання спірного договору, оскільки до звернення з позовом до суду, заборгованість з орендної плати повністю погашена.

2.          Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Дніпровська міська рада звернулася до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2021 у справі              № 904/2166/20 (904/5835/20) і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням місцевим господарським судом обставин справи, внаслідок чого ухвалене необґрунтоване рішення.
Скаржник зазначає, що земельна ділянка передавалася в оренду для обслуговування житлового будинку, однак на даний момент житловий будинок знищено, тому використання спірної землі відповідачем за встановленим у договорі від 20.08.2007 цільовим призначенням неможливо.
Оскільки орендар не використовує земельну ділянку за визначеним у спірному договорі цільовим призначенням, через відсутність на ній нерухомого майна для обслуговування якого її передано в оренду, скаржник вважає це істотним порушенням умов договору, що має наслідком ухвалення судом рішення про його розірвання.
Посилання місцевого господарського суду на реєстрацію права власності на розташовану на спірній земельній ділянці будівлю, скаржник вважає необґрунтованими, оскільки виходом на місце позивачем встановлено відсутність на земельній ділянці нерухомого майна для обслуговування його її передано в оренду.
Скаржник посилається на порушення відповідачем умов договору в частині повного і своєчасного внесення орендних платежів, що не заперечує відповідач. Сплата відповідачем суми заборгованості з орендної плати за землю не має правового значення для вирішення спору, оскільки встановлено факт її систематичної несплати протягом період дії договору оренди, що є підставою для розірвання договору.

3.          Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діксон» у відзиві на апеляційну скаргу заперечило проти її доводів, просила залишити без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду без змін.
Орендар зазначає, що чинне законодавство не містить такої підстави для розірвання договору оренди землі, як невикористання земельної ділянки за цільовим призначенням. Підставою для розірвання договору оренди землі є саме факт використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, тобто з іншою метою, ніж та, що визначена договором. Однак матеріали справи не містять доказів використання відповідачем спірної земельної ділянки не за цільовим призначенням.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Діксон» зазначає, що не порушувало цільового призначення земельної ділянки, не вчиняло дій, які б свідчили про використання земельної ділянки за іншим ніж визначено у спірному договорі цільовим призначенням. Використання земельної ділянки Товариством з обмеженою відповідальністю «Діксон» здійснюється в межах категорії земель житлової та громадської забудови.
На думку орендаря, для даної справи не має значення обставина щодо наявності чи відсутності домоволодіння на земельній ділянці, оскільки така обставина не свідчить про нецільове її використання і не може бути підставою для розірвання оскарженого договору.
З посиланням на правові висновки, здійснені Великою Палатою Верховного суду в постанові від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17, орендар підставу для розірвання оскарженого договору через систематичні прострочення з внесення орендних платежів вважає необґрунтованою, оскільки на момент звернення з позовом до суду у даній справі, заборгованість з орендної плати погашена.

4.          Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.03.2021 відкрито провадження за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2021 у справі № 904/2166/20 (904/5835/20).
Апеляційний господарський суд протокольно відхилив клопотання представника Дніпровської міської ради про відкладення розгляду справи, заявлене у зв`язку з необхідністю ознайомлення з відзивом відповідача на апеляційну скаргу з наступних підстав.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Діксон» 28.04.2021 надало апеляційному господарському суду відзив на апеляційну скаргу у даній справі.
Відповідач разом з відзивом надав докази його надсилання позивачу. Згідно з поштовою накладною № 4900900223930 відзив направлено Дніпровській міській раді 27.04.2021. Враховуючи терміни поштового перебігу по місту, апеляційний господарський суд доходить висновку, що позивач мав достатньо часу для ознайомлення з відзивом і надання суду необхідних пояснень щодо нього.
Відсутність відзиву у представника позивача, не є безумовною підставою для відкладення у судовому засіданні апеляційної скарги з огляду на встановлений процесуальним законодавством строк її розгляду.
Крім того сторони мають належним чином користуватися своїми правами та уникати зловживання ними. Апеляційний господарський суд зазначає, що позивач міг ознайомитися з матеріалами справи, підготуватися до судового засідання з метою сприяння розгляду скарги у встановлені процесуальним законодавством строки.
У судовому засіданні 19.05.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

5.          Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 27.06.2007 №149/16 «Про передачу земельної ділянки по вул. Шевченка, 29 в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Діксон», по фактичному розміщенню житлового будинку», затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розроблений Товариством з обмеженою відповідальністю «Геопроектінвест», передано земельну ділянку в оренду строком на п`ятнадцять років Товариству з обмеженою відповідальністю «Діксон» по фактичному розміщенню житлового будинку по вул. Шевченка, 29, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Діксон» у тримісячний строк з моменту прийняття рішення укласти з міською радою в установленому порядку договір оренди земельної ділянки та зареєструвати нотаріально посвідчений договір оренди земельної ділянки (т. 1, а.с. 46-49).
Дніпропетровська міська рада (орендодавець) уклала 20.08.2007 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Діксон» договір оренди землі       (т. 1, а.с. 8-15).
Відповідно до пункту 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться по вул. Шевченка, 29 (Жовтневий район) і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером 1210100000:03:298:0072.
Згідно з пунктом 1.2 договору цільове використання земельної ділянки за цим договором   (УКЦВЗ) 1.9 (житлові кооперативи).
Відповідно до пункту 2.1 договору, в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 0,1117 га.
Пунктом 2.2. договору визначено, що на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна, інші об`єкти інфраструктури, які зазначені в акті приймання-передачі земельної ділянки.
Договір укладено на п`ятнадцять років (пункт 3.1 договору).
Орендна плата вноситься орендарем незалежно від результатів діяльності орендаря у розмірі однієї дванадцятої річної суми за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на рахунок орендодавця: Дніпропетровська міська рада, р/р 33214812700005, відкритий у відділенні Держказначейства за місцезнаходженням земельної ділянки в Жовтневому районі                                  м. Дніпропетровська, код ЄДРПОУ 24246786, МФО 805012, код платежу 13050200, і на майбутній період вноситься на термін не більше одного календарного року. За неповний календарний місяць орендна плата сплачується за дні фактичного користування земельною ділянкою із розрахунку тривалості місяця у 30 днів (пункт 4.5 договору).
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, що визначаються у встановленому порядку (пункт 4.6 договору).
Земельна ділянка передається в оренду: по фактичному розміщенню житлового будинку (пункт 5.1 договору).
Цільове призначення земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови (пункт 5.2 договору).
Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря (пункт 12.3 договору).
Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом (пункт 12.4 договору).
Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (пункт 12.5 договору).
Вказаний договір оренди земельної ділянки 20.08.2007 посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Літаш І.П. та зареєстрований за №5529.
Державну реєстрацію договору оренди землі проведено 04.09.2007, про що вчинено запис у державному реєстрі земель від 04.06.2007 за                         № 040710400493.
Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки від 20.08.2007 (т. 1, а.с. 16) орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку за кадастровим номером 1210100000:03:298:0072, яка знаходиться по вул. Шевченка, 29 у                         м. Дніпропетровськ.
Сторони 02.12.2008 уклали додатковий договір до договору оренди землі, в якому сторони прийшли до згоди внести зміни до п.п.2.3., 4.1., 4.2., 4.3., 4.4., 4.5, 4.6., 4.7, 4.8, 4.9, 4.10, 4.11 договору, а саме, зокрема:
«пункт 2.3 нормативна грошова оцінка земельної ділянки на час укладання цього додаткового договору становить 1324365,01 грн»;
« 4.1 річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі (у гривнях), у розмірі мінімальної ставки орендної плати, встановленої Законом України «Про оренду землі»;
« 4.2 обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії»;
« 4.3 зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін і доповнень до цього договору у порядку та у випадках передбачених законодавством України»;
« 4.4 орендар  повинен  щорічно, протягом  першого  кварталу,  надавати до земельного управління Дніпропетровської міської ради копію довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки";
« 4.5 орендна плата вноситься орендарем, незалежно від результатів діяльності орендаря у розмірі: однієї дванадцятої річної суми за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю; щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на рахунок орендодавця: Дніпропетровська міська рада, р/р33214812700005, відкритий у відділенні Держказначейства за місцезнаходженням земельної ділянки в Жовтневому районі                                 м. Дніпропетровська, код ЄДРПОУ 24246786, МФО 805012, код платежу 13050200, і на майбутній період вноситься на термін не більше того календарного року. За неповний календарний місяць орендна плата сплачується за дні фактичного користування земельною ділянкою із розрахунку тривалості місяця у 30 днів».
Членами робочої групи з питань самоврядного контролю за використанням та охороною земель на території міста Дніпра департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради 02.09.2020 проведено позапланову перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства України при користуванні земельною ділянкою за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченка, 29 (кадастровий номер 1210100000:03:298:0072).
За результатами позапланової перевірки 02.09.2020 було складено акт             № 09/20/01, за змістом якого робоча група при візуальному обстеженні встановила, що земельна ділянка вільна від забудови. Площа земельної ділянки 0,1117 га. Доступ до земельної ділянки обмежений, ділянка огороджена металевою та дерев`яною огорожею. Згідно з детальним письмовим тлумаченням на території площею 0,1117 га відсутні будівлі та споруди. Територія знаходиться у занедбаному стані, на земельній ділянці існують зелені насадження та поріст, встановлено біотуалет. На момент здійснення перевірки на земельній ділянці не проводиться ніякі будівельні роботи, відсутні ознаки будівництва, про що свідчить відсутність будівельного майданчика та будівельних матеріалів на зазначеній ділянці. Усі перелічені факти свідчать про невиконання орендарем умов договору щодо використання землі за цільовим призначенням. Відповідно до відкритих реєстрів Державної фіскальної служби України станом на 21.07.2020 платник податків Товариство з обмеженою відповідальністю «Діксон» має податковий борг та відповідно до пункту 88.2 статті 88 Податкового кодексу України у органів державної податкової служби виникло право податкової застави на майно такого платника. Також у акті зазначено, що за наявною в департаменті інформацією за 2019-2020 роки відсутні надходження орендної плати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Діксон» до міської ради. Враховуючи зазначене, робоча група прийшла до висновку про використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.
Позивач 24.12.2020 отримав від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області ДПС України інформацію щодо повноти та своєчасності  сплати Товариством з обмеженою відповідальністю «Діксон» орендної плати за користування земельною ділянкою з кадастровим №1210100000:03:298:0072 за 2018, 2019, 2020 роки.
Позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Діксон» умови договору оренди землі щодо сплати орендної плати за землю в період з березня 2019 по серпень 2020 не виконувало, чим порушувало умови договору.
Позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Діксон» сплатило заборгованість за договором оренди землі лише 15.09.2020, що не заперечується відповідачем у справі.

6.          Оцінка доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Підставами позовної заяви у даній справі визначено невикористання земельної ділянки за цільовим призначенням і порушення строків оплати за оренду землі.
Відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених умовами договору, та з підстав, визначених статтями 24 і 25 Закону України «Про оренду землі», у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також з підстав, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
У разі встановлення порушень, передбачених статтею 143 Земельного кодексу України, зокрема, коли земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, визначеним умовами договору, та у спосіб, що суперечить екологічним вимогам, суди мають правові підстави для задоволення вимог про розірвання договору оренди на підставі статті 32 Закону України «Про оренду землі».
Згідно зі статтею 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам, використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.
Крім того, згідно з частиною другою статті 12 Цивільного кодексу України нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом.
За таких обставин поняття «невикористання земельної ділянки за призначенням» та «використання земельної ділянки не за цільовим призначенням» різні за правовою природою, останнє з яких застосовується до випадків, коли на земельній ділянці із певним цільовим призначенням здійснюється діяльність, яка виходить за межі цього цільового призначення. Використання не за цільовим призначенням передбачає дію використання, а за невикористання (бездіяльність) не передбачається позбавлення права користування.
Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 25.03.2020 у справі № 715/214/17-ц
Відповідно до статті 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки – використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.
У класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом       Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року        № 548,    категорія земель «Землі житлової та громадської забудови» закріплено види використання земель в межах кожної категорії земель, у тому числі в межах категорії «землі житлової та громадської забудови».
За частиною п`ятою статті 20 Земельного кодексу України види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.07.2020 № 214704256, 29.06.2006 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Діксон» зареєстровано право власності на домоволодіння 29 по вул. Шевченка, 29 у м. Дніпро.
За договором оренди від 20.08.2007 спірна земельна ділянка була надана відповідачу в користування саме по фактичному розміщенню житлового будинку.
Відповідно до статті 349 Цивільного кодексу України право власності на майно припиняється в разі його знищення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі – державна реєстрація прав) – офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду, що акт №09/20/01 від 02.09.2020, складений працівниками Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради, не є беззаперечним доказом припинення права власності відповідача на нерухоме майно.
Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.07.2020 №214704256 – запис про припинення права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Діксон» на домоволодіння 29 по вул. Шевченка відсутній, тобто право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Діксон» на нерухоме майно не припинилось.
Згідно із статтею 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Матеріали справи не містять доказів нецільового використання орендованої за спірним договором земельної ділянки, а її невикористання за цільовим призначенням не може бути підставою для розірвання договору оренди з вищевикладених підстав.
Також місцевий господарський суд правомірно відхилив доводи щодо порушення відповідачем строків внесення орендних платежів, на які позивач посилався як на підставу задоволення позову про розірвання договору оренди землі, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Положеннями статей 24, 25 ЗУ «Про оренду землі» визначено права та обов`язки орендодавця і орендаря, а саме: орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; своєчасного внесення орендної плати. Орендар, у свою чергу, має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі, за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження та зобов`язаний приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку.
Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Стаття 141 Земельного кодексу України передбачає таку   підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Разом з тим за частиною другою статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення Цивільного кодексу України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 Цивільного кодексу України.
Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.
Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію – значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом   6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
Відповідна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного суду у постанові від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17.
Матеріалами справи підтверджується і не заперечується сторонами, що на момент звернення з позовом у даній справі, відповідачем у повному обсязі погашена заборгованість з орендної плати за спірним договором.
Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд доходить висновку щодо відсутності обставини, які б свідчили про неможливість досягнення позивачем як стороною договору оренди мети договору (отримання плати за оренду земельної ділянки) та неотримання того, на що розраховував орендодавець, укладаючи спірний договір, тобто не вбачається істотного порушення умов договору оренди.
Апеляційний господарський суд протокольно відхилив клопотання про приєднання до матеріалів справи протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт, наданих позивачем для обґрунтування доводів невикористання земельної ділянки за визначеним спірним договором цільовим призначенням, у зв`язку з тим, що апелянт просить залучити нові докази, які фіксують обставини, що виникли після вирішення спору по суті.

7.          Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2021 у справі № 904/2166/20 (904/5835/20) залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2021 у справі № 904/2166/20 (904/5835/20) залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 25.05.2021.

Головуючий суддя                                                            Ю.Б. Парусніков

Суддя                                                                                Л.М. Білецька

          Суддя                                                                                І.О. Вечірко