Ухвала
 
04 червня 2021 року
м. Київ
справа № 756/16332/15-к
провадження № 51-705км20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду 
у складі: 
головуючого судді                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря судового засідання                 ОСОБА_4 , 
прокурора                                                    ОСОБА_5 ,
захисників                                                   ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,  ОСОБА_11 ,  ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,  ОСОБА_14 
засуджених                                                 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , 
ОСОБА_18 , 
ОСОБА_19 (в режимі відеоконференції), 
перекладача                                                ОСОБА_20 ,
розглянув клопотання захисника ОСОБА_7 від 16, 22 жовтня 2020 року, 12 березня 2021 року про надання засудженому ОСОБА_15 належної медичної допомоги – пройти медичне обстеження та курс лікування в умовах стаціонару в незалежній медичній установі.
встановив:
До початку касаційного розгляду 02 жовтня 2020 року захисник ОСОБА_7 заявив клопотання, де просив Суд постановити ухвалу, якою зобов`язати службових осіб ДКВС надати засудженому  ОСОБА_15 належну медичну допомогу  - пройти курс лікування в умовах стаціонару, стверджуючи про відсутність реальної та ефективної медичної допомоги та вчинення протиправних дій стосовно засудженого з боку представників влади. 
Ухвалою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 02 жовтня 2020 року зазначене клопотання Суд задовольнив, де зобов`язав службових осіб Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» та Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» забезпечити судово–медичне обстеження засудженого ОСОБА_15 за результатами якого повідомити Верховний Суд про його стан здоров`я та можливість брати участь в судовому засіданні, а за необхідності - надати належну медичну допомогу.
16 та 22 жовтня 2020 року до початку касаційного розгляду від захисника ОСОБА_7 на адресу Суду надійшли клопотання про надання засудженому ОСОБА_15 належної медичної допомоги – пройти медичне обстеження та курс лікування в умовах стаціонару в незалежній медичній установі, з аналогічним змістом.
12 березня 2021 року до початку касаційного розгляду від захисника ОСОБА_7 на адресу Суду надійшло клопотання про надання засудженому ОСОБА_15 належної медичної допомоги – пройти медичне обстеження та курс лікування в умовах стаціонару в незалежній медичній установі, де захисник стверджує, що після попереднього клопотання 22 жовтня 2020 року належна медична допомога засудженому не надається, стверджує про фальсифікацію медичними працівниками матеріалів, де вони, за твердженням захисника, безпідставно вказують про відсутність проблем зі здоров`ям.
10 листопада 2020 року на виконання ухвали Суду від 02 жовтня 2020 року від державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» (ЦОЗ ДКВС України) надійшов лист № 4749/02-20 від 22.10.2020, де йдеться про задовільний стан здоров`я ОСОБА_15 , який перебуває під наглядом медичних працівників медичної частини № 35, отримує симптоматичне лікування при необхідності, направлення на судово-медичну експертизу не входить до компетенції ЦОЗ ДКВС України.
12 жовтня 2020 року в умовах медичної частини № 35 ОСОБА_15 був оглянутий обраним лікарем-нейрохірургом к.м.н. ОСОБА_21 , після проведення дообстеження рекомендована консультація невролога та нейрохірурга, лікувальних та інших рекомендацій лікарем-нейрохірургом не надано.
ОСОБА_15 роз`яснені вимоги наказу Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» № 1348/5/572 від 15.08.2014 стосовно відшкодування витрат, пов`язаних з наданням платних послуг.
Порядок реалізації основних прав засуджених, серед яких право на лікування, визначається нормативними приписами, зокрема статей 8, 59, 107, 116 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі – КВКУ). 
Питання, які вирішуються судом під час виконання вироків, серед яких і питання про оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань, а також порядок вирішення таких питань, визначені в статтях 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК).
Чинним кримінальним процесуальним законом не встановлено будь-якого іншого порядку, ніж визначений у ст. 214 КПК, що має застосовуватися для розгляду і перевірки заяв про вчинення кримінального правопорушення, де визначено і повноважних суб`єктів для здійснення провадження за такими заявами, до яких суди будь-якої інстанції не належать. 
З огляду на викладене, враховуючи позицію засудженого ОСОБА_15 , який заперечив проти задоволення клопотань захисника, колегія суддів не вбачає підстав до задоволення клопотань захисника ОСОБА_7 від 16, 22 жовтня 2020 року, 12 березня 2021 року.
Керуючись статтями 433, 441 КПК, Суд,
постановив:
Клопотання захисника ОСОБА_7 від 16, 22 жовтня 2020 року, 
12 березня 2021 року залишити без задоволення.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді

ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                      ОСОБА_3