УХВАЛА
09 червня 2021 року
м. Київ 
 
справа №447/644/20
провадження №51-345 ск 21
 
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі – Суд, колегія суддів) у складі:
головуючої                      Яновської О. Г.,
суддів                               Голубицького С. С., Стефанів Н. С.
вивчила касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 25 січня 2021 року і
встановила:
ОСОБА_1 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказане судове рішення.
Ухвалою Верховного Суду від 11 травня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1  було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України), та надано скаржнику п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків скарги. 
Зокрема серед недоліків було вказано на те, що ОСОБА_1 у касаційній скарзі не вказує конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для зміни чи скасування оскарженого судового рішення, та належним чином не обґрунтовує свої доводи, крім того, у скарзі не сформульовані конкретні касаційні вимоги. 
Також серед недоліків було вказано на те, що усупереч ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не надано копії оскаржуваного судового рішення.
У межах визначеного судом строку ОСОБА_1 повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою. Однак, як видно зі змісту цієї скарги, вказані в ухвалі суду недоліки не усунув.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412–414 КПК України.
Посилаючись на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для його зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. 
У поданій скарзі ОСОБА_1 не вказує на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для зміни чи скасування оскарженого судового рішення, та належним чином не обґрунтовує свої доводи.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. Ці вимоги мають узгоджуватись з повноваженнями суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги, передбаченими ст. 436 КПК України. Однак, ОСОБА_1 ні в первинній, ні в уточненій касаційній скарзі не зазначає конкретні вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалась з положеннями ст. 436 КПК України.
Крім того, суду не було надано належним чином завірену копію оскаржуваного судового рішення.
Таким чином,  ОСОБА_1 недоліки касаційної скарги не усунув, а тому відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України її потрібно повернути скаржнику.
Керуючись ст. 429 КПК України, колегія суддів 
постановила:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 25 січня 2021 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

О. Г. Яновська                         С. С. Голубицький                    Н. С. Стефанів