Ухвала
 
11 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 187/2013/19
провадження № 61-6141ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу Єлизаветівської сільської ради, подану представником Лелеко Юрієм Олексійовичем, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року у справі за позовом Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, товариство з обмеженою відповідальністю «Експерт Груп», приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Олійник Світлана Вікторівна, Виконавчий комітет Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, Виконавчий комітет Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, Петриківська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, про витребування майна з чужого незаконного володіння, зустрічним позовом ОСОБА_3 до Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, зустрічним позовом ОСОБА_4 до Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку та позовом третьої особи ОСОБА_5 до Єлизаветівської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, товариство з обмеженою відповідальністю «Експерт Груп», приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Олійник Світлана Вікторівна, Виконавчий комітет Могилівської сільської ради Царичанського району Дніпропетровської області, Виконавчий комітет Чаплинської сільської ради Петриківського району Дніпропетровської області, про визнання права власності на земельну ділянку,
встановив:
12 квітня 2021 року представник Єлизаветівської сільської ради - адвокат Лелеко Ю. О. звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року.
Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на наступне.
Представником заявника в порушення пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України не надано копій скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
Крім того, заявник у прохальній частині касаційної скарги просить скасувати ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року (про повернення апеляційної скарги), справу направити до апеляційного суду з вимогою про відкриття провадження, що не узгоджується з повноваженнями суду касаційної інстанції тому представнику заявника необхідно уточнити прохальну частину касаційної скарги і викласти вимоги касаційної скарги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції з урахуванням положень статей 406, 409, 417 ЦПК України.
В порушення пункту 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі.
У касаційній скарзі представник заявника просить звільнити позивача від сплати судового збору у зв`язку з відсутністю коштів для його сплати внаслідок триваючої ліквідаційної процедури.
Згідно частини першої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 у справі № 0940/2276/18).
З огляду на зазначене, Верховний Суд дійшов висновку, що приписи пункту 1 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» поширюються на окремі категорії позивачів, які є фізичними особами та не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію.
Такий правовий висновок зроблений у постанові Верхового Суду від 25 березня 2021 року в справі № 912/3514/20.
Враховуючи наведене, клопотання представника заявника про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Враховуючи те, що станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 270, 00 грн, судовий збір за подання цієї касаційної скарги становить 2 270 грн.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перерахований або внесений до ГУК у м. Києві/Печерс.                     р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати Верховному Суду оригінал квитанції (платіжного доручення).
Таким чином, заявнику необхідно надати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог цієї ухвали з уточненням прохальної частини касаційної скарги у відповідності до статей 406 та 409 ЦПК України, а також надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.
У відповідності до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Враховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
ухвалив:
У задоволенні клопотання Єлизаветівської сільської ради, подану представником Лелеко Юрієм Олексійовичем , про звільнення від сплати судового збору відмовити.
Касаційну скаргу Єлизаветівської сільської ради, подану представником Лелеко Юрієм Олексійовичем, на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року залишити без руху.
Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                    М. Ю. Тітов