Ухвала
 
26 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 554/3257/18
провадження № 61-16891св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Жданової В. С.,                      Коротенка Є. В.,                         
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , треті особи: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, Орган опіки та піклування Полтавської районної державної адміністрації, про відібрання дитини
 
за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Полтавського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року  у складі колегії суддів: Кузнєцової О. Ю., Бутенко С. Б., Хіль Л. М.,
 
                                                            ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2018 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом, у якому, уточнивши свої позовні вимоги, просила відібрати малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від матері ОСОБА_3 без позбавлення її батьківських прав та передати дитину на її виховання; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до виповнення дитиною повноліття, та додаткові витрати на дитину у розмірі 5 332 грн.
 
У грудні 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом,               у якому просила відібрати малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та негайно передати їй, як матері дитини.
 
Октябрський районний суд м. Полтави рішенням від 11 червня 2020 року               в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовив. Зустрічний позов                           ОСОБА_3 задовольнив. Відібрав малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ОСОБА_1 та передав матері - ОСОБА_3 . Рішення суду в частині відібрання дитини допущено до негайного виконання.
 
Полтавський апеляційний суд постановою від 15 жовтня 2020 року рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 11 червня 2020 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , задовольнив частково. Передав малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виховання бабі, ОСОБА_1 . Визначив місце проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із бабою,  ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 травня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 . У решті позову відмовив. Вирішив питання про розподіл судових витрат. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовив.  
 
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 14 листопада 2020 року,                  ОСОБА_3 просить скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року і залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з  Октябрського районного суду м. Полтави
 
06 квітня 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права                          у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;      3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується                      з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції                 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно               з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження                       за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання                                не проводиться. 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів. 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , треті особи: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, Орган опіки та піклування Полтавської районної державної адміністрації, про відібрання дитини, 
за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Полтавського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                    А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                В. С. Жданова
 
Є. В. Коротенко