Ухвала    
 
11 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 206/3009/15-ц
провадження № 61-17963ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Тітова М. Ю., розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав 30 листопада 2020 року до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року. 
Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, ухвалою Верховного Суду від 19 лютого 2021 року, 23 квітня 2021 року ОСОБА_1 продовжено строк на усунення недоліків. Особою, яка подала касаційну скаргу, на виконання ухвали Верховного Суду від 21 грудня 2020 року указані недоліки було усунуто.
У клопотанні, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження. Щодо підстав для поновлення строку на касаційне оскарження зазначає, що оскаржену постанову апеляційного суду він не отримував, а про існування оскаржуваного рішення апеляційного суду він дізналися із сайту Єдиного державного реєстру судових рішень 03 листопада 2020 року. 25 травня 2021 року відповідач отримав лист Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта» від 05 травня 2021 року №1853-Р-2021050510443-В, у якому зазначено, що остання не може надати інформацію про поштове відправлення без надання трек-номеру, що складається з 13 символів. 24 травня 2021 року відповідач отримав лист Апеляційного суду від 06 травня 2021 року №04.4-593Г/77/2021, у якому зазначено, що копія оскаржуваної постанови 02 листопада 2020 року була направлена на адресу відповідача засобами поштового зв`язку зі штрихкодовим ідентифікатором № 4900085562596. На офіційному сайті оператора поштового зв`язку Ат «Укрпошта» будь-яка інформація щодо поштового відправлення № 4900085562596 відсутня. В діях Відповідача, як сторони по Справі, не має жодних ознак зловживання своїми процесуальними правами і з огляду на те, що строк для подання ним кпасаційної  скарги пропущено з поважних причин. На підтвердження вказаних обставин надано копію письмового звернення відповідача від 30 квітня 2021 року до апеляційного суду, копію листа апеляційного суду від 06 травня 2021 року №04.4-5931777/2021, копію письмового звернення відповідача від 30 квітня 2021 року до Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта», копію листа Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта» від 05 травня 2021 року №1853-Р- 2021050510443-В, притскрін з офіційного сайту оператору поштового зв`язку АТ «Укрпошта» з результатами пошуку інформації щодо поштового відправлення N° 4900085562596.
Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року). 
У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений із поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.
Касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 910/5226/17, від 13 червня 2018 року у справі № 733/608/16-ц, від 10 грудня 2019 року у справі № 925/698/16, від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/1263, від 03 квітня 2018 року у справі № 924/18/17, від 11 липня 2018 року у справі № 911/2728/17, від 12 вересня 2018 року у справі № 910/16481/16, від 19 жовтня 2018 року у справі № 908/2527/17, від 23 травня 2018 року у справі № 497/2849/16-ц, від 16 травня 2018 року у справі № 548/264/15-ц, від 06 червня 2018 року у справі № 766/1497/16-ц, від 20 лютого 2019 року у справі № 666/4957/15-ц, від 19 серпня 2020 року у справі № 641/11984/15-ц та у постановах Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13, 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14, 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16, 12 вересня 2012 року у справі № 6-80цс12 та судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України).
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2020 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року. 
Відкрити касаційне провадження у справі № 206/3009/15-ц.
Витребувати з Самарського районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу № 206/3009/15-ц  за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
 Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 13 липня 2021 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                І. О. Дундар 
 
                                                                                                                   Є. В. Краснощоков 
 
                                                                                                                   М. Ю. Тітов