П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И                               
 
02 червня 2021 року 
м. Київ
 
Справа № 9901/375/19
Провадження № 11-223заі20                                
 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
головуючого судді-доповідача Князєва В. С.,
суддів Анцупової Т. О., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Катеринчук Л. Й., Лобойка Л. М., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Сімоненко В. М., Ткача І. В., Штелик С. П.,
 
за участю:
секретаря судового засідання Орєшко Ю. О.,
позивача ОСОБА_1 ,
представниці відповідача - Рудак О. В.,
 
розглянула у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів про визнання незаконним та скасування рішення 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 червня 2020 року (судді Желєзний І. В., Берназюк Я. О., Мороз Л. Л., Стрелець Т. Г., Рибачук А. І.)
 
УСТАНОВИЛА:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1.   ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі - КДКП), Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів, у якому просив визнати незаконним та скасувати рішення КДКП від 02 липня 2019 року № 212дп-19 «Про накладення на прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідувань злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення», яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено стягнення у вигляді звільнення з посади в органах прокуратури.
2.   Позов обґрунтований тим, що КДКП не доведено фактів вчинення позивачем дій, що порочать звання прокурора, є грубим дисциплінарним правопорушенням і в результаті яких настали тяжкі наслідки, не встановлено ступеня його вини, а також не взято до відома позитивної характеристики, рішення Голосіївського районного суду міста Києва у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), та відеофайл 
№ 20190202074935008958 «Безпечне місто» «10.9.17.73».
3.   Вказує, що рішення КДКП прийнято з порушенням вимог пунктів 6, 7, 62 Положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, прийнятого
Всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року (далі - Положення), оскільки є необґрунтованим, упередженим та однобічним, побудованим виключно на припущеннях, при цьому членом КДКП ОСОБА_2 , який у червні 2018 року був головуючим та готував висновок № 244дп-18 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у виді догани, самовідводу заявлено не було.
4.   Зазначає, що грубим порушенням його прав є проведення засідання КДКП без участі позивача в той час, коли останній перебував у відпустці у зв`язку з навчанням.
 
Короткий зміст рішення суду попередньої інстанції
5.   Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду рішенням від 15 червня 2020 року відмовив у задоволенні позову.
6.   Постановляючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для прийняття КДКП оскаржуваного рішення стало встановлення факту вчинення дій, поведінки, яка шкодить репутації позивача як працівника прокуратури та авторитету прокуратури, викликає негативний суспільний резонанс, а саме: відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за наслідками  керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та неетична поведінка щодо працівників поліції, що підтверджується матеріалами, які зібрані КДКП під час дисциплінарного провадження.
7.   Суд установив, що КДКП надано оцінку усім наявним у дисциплінарному провадженні матеріалам, враховано письмові пояснення та заперечення позивача, досліджено записи з відеореєстраторів працівників поліції, з яких убачається суперечливий характер наданих позивачем пояснень та відсутність підтверджень доводів, зазначених у позовній заяві.
8.   Крім того, суд зауважив, що для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності за такий дисциплінарний проступок, як, зокрема, одноразове грубе порушення правил прокурорської етики, для КДКП не є обов`язковою наявність судового рішення, яким би було визнано особу прокурора винною у вчиненні адміністративного правопорушення, склад якого передбачав би відповідні діяння.
 
Короткий зміст та обґрунтування наведених в апеляційній скарзі вимог
9.   В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції  норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 червня 2020 року та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.
10.        Зазначає, що суд у своєму рішенні не надав належної правової оцінки доводам позивача про те, що працівники поліції підійшли до транспортного засобу, який не рухався, був припаркований на узбіччі, а отже, ОСОБА_1 не є особою, яка керувала транспортним засобом, тобто водієм, і в них не було правових підстав вимагати в позивача документи.
11.        Уважає, що судом та КДКП зроблено помилковий і необґрунтований висновок про вчинення позивачем дій, які порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його необ`єктивності, неупередженості, незалежності, а також у чесності та непідкупності органів прокуратури, оскільки поведінка працівників поліції була неправомірна, а сам позивач не представлявся працівником прокуратури.
12.        Крім того, вказує, що на час прийняття КДКП оскаржуваного рішення 
ОСОБА_1 характеризувався позитивно, не являвся особою, яка притягалась до дисциплінарної відповідальності, а отже, КДКП та суд першої інстанції без достатніх підстав дійшли висновку про законність застосування до нього найбільш тяжкого дисциплінарного стягнення.
 
Позиція інших учасників справи стосовно апеляційної скарги
13.        Від відповідачів відзивів на апеляційну скаргу не надходило. 
 
Рух апеляційної скарги
14.        Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 29 вересня 2020 року відкрила апеляційне провадження у цій справі, а ухвалою від 02 лютого 2021 року призначила її до апеляційного розгляду в судовому засіданні на 31 березня 2021 року.
ПОЗИЦІЯ ВЕЛИКОЇ ПАЛАТИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Установлені обставини справи, оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи
15.        Судом першої інстанції установлено та з матеріалів справ вбачається, що 
ОСОБА_1 наказом Генерального прокурора України від 28 вересня 2018 року № 1032ц призначений на посаду прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях Генеральної прокуратури України.
16.        До КДКП 21 березня 2019 року надійшла дисциплінарна скарга Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України про вчинення прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України Савкою О. І. дисциплінарного проступку, яка автоматизованою системою розподілена на члена КДКП ОСОБА_2 .
17.        Членом КДКП ОСОБА_2 27 березня 2019 року прийнято рішення 
№ 11/2/4-448дс-64дп-19 про відкриття дисциплінарного провадження.
18.         ОСОБА_1 23 квітня 2019 року надав КДКП письмові пояснення, в яких він здійснив виклад обставин стосовно подій, що стали підставою для відкриття дисциплінарного провадження, просив повідомити його про дату слухання дисциплінарного провадження. 
19.        За результатами перевірки членом КДКП ОСОБА_2 17 травня 2019 року складено висновок про наявність дисциплінарного проступку в діях позивача, яким запропоновано притягнути його до дисциплінарної відповідальності та накласти на нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури, розгляд якого призначено на 12 червня 2019 року.
20.        10 червня 2019 року позивач надіслав до КДКП заяву про відкладення засідання КДКП, посилаючись на госпіталізацію до лікарні та перебування у стаціонарі у зв`язку з різким погіршенням здоров`я.
21.        Відповідно до витягу з протоколу засідання КДКП від 12 червня 2019 року 
№ 29 за результатами голосування члени КДКП вирішили відкласти розгляд висновку про наявність дисциплінарного проступку прокурора ОСОБА_1 .
22.        Листом від 14 червня 2019 року позивача повідомлено про призначення наступного засідання з розгляду висновку відносно нього на 02 липня 2019 року.
23.        26 червня 2019 року від ОСОБА_1 до КДКП надійшли заперечення, в яких він зазначив про незгоду з висновком від 17 травня 2019 року про наявність дисциплінарного проступку в його діях та повідомив, що не зможе взяти участь у засіданні КДКП, призначеному на 02 липня 2019 року, оскільки ним здійснюється підготовка до захисту дисертації на здобуття наукового ступеня кандидата юридичних наук у Харківському національному університеті внутрішніх справ, на підтвердження чого надав виклик.
24.        КДКП рішенням від 02 липня 2019 року № 212дн-19 «Про накладення на прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення» притягнула позивача до дисциплінарної відповідальності та наклала на нього дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури. 
25.        Підставою для прийняття спірного рішення відповідачем стало встановлення таких обставин.
26.        Позивач, працюючи на посаді прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України, 02 лютого 2019 року на пров. Руслана Лужевського, 18 у місті Києві, керуючи автомобілем «HYUNDAI TUCSON», зупинився на пішохідному переході, порушуючи Правила дорожнього руху. 
27.        При цьому ОСОБА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи адміністративну та дисциплінарну караність свого діяння, під час перевірки документів працівниками поліції Управління патрульної поліції у місті Києві на законну вимогу останніх відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку, за що відносно нього складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 
130 КУпАП. 
28.        Крім того, позивач під час спілкування поводив себе зухвало та зневажливо по відношенню до працівників патрульної поліції.
29.        Такими діями ОСОБА_1 вчинив дисциплінарні проступки, передбачені пунктами 5, 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру», а саме вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, та одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.
30.        Факт вчинення вказаних вище дій підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 277600 від 02 лютого 2019 року 
щодо ОСОБА_1 , складеним за частиною першою статті 130 КУпАП; відеозаписами 20190202074935008958, 2019020202083614001972, 20190202083608001971, 20190202075015008960, 20190202075035008964 з місця події, наданими Управлінням патрульної поліції у місті Києві; поясненнями працівників поліції Мезенчука І. О. та Паламарчука В. А. ; поясненнями прокурора Савки О. І.
31.        При прийнятті оскаржуваного рішення КДКП виходила з того, що в ході дисциплінарного провадження доведено факт грубого порушення прокурором ОСОБА_1 вимог статті 19 Закону України «Про прокуратуру», статті 21 Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури, а також присяги працівника прокуратури. 
32.        Уважаючи рішення КДКП від 02 липня 2019 року № 212дп-19 «Про накладення на прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідувань злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях Генеральної прокуратури України Савку О. І. дисциплінарного стягнення» протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
33.        Положеннями частини другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
34.        Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцієюта законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
35.        Згідно з вимогами статті 19 Закону України «Про прокуратуру» (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) прокурор зобов`язаний неухильно додержуватися присяги прокурора, правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.
36.        Статтею 4 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, затвердженого Всеукраїнською конференцією прокурорів 27 квітня 2017 року, визначено, що одним із принципів, на яких ґрунтується професійна діяльність прокурорів, є зразковість поведінки та дисциплінованість.
37.        Відповідно до статей 16, 18 цього Кодексу при виконанні службових обов`язків прокурор має дотримуватися загальноприйнятих етичних норм поведінки, бути взірцем доброчесності, вихованості і культури.
38.        Згідно зі статтею 21 вказаного вище Кодексу поза службою поводитися коректно і пристойно. При з`ясуванні будь-яких обставин з представниками правоохоронних і контролюючих органів не використовувати свій службовий статус, у тому числі посвідчення прокурора з метою впливу на посадових осіб.
39.        Відповідно до пунктів 1, 3 Керівних принципів, що стосуються державних обвинувачів, які прийнято восьмим Конгресом Організації Об`єднаних Націй з попередження злочинності та поводження з правопорушниками ( АДРЕСА_1  серпня - 07 вересня 1990 року), особи, відібрані для здійснення судового переслідування, повинні мати високі моральні якості та здібності, а також відповідну підготовку та кваліфікацію. Особи, які здійснюють судове переслідування, будучи найважливішими представниками системи здійснення кримінального правосуддя, завжди зберігають честь та гідність своєї професії.
40.        Підстави для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження передбачені статтею 43 Закону України 
«Про прокуратуру».
41.        Згідно з пунктами 5 і 6 частини першої статті 43 цього Закону прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження за вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.
42.        До дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, належить, зокрема, відмова від проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння та ненадання документів, які підтверджують, що прокурор не перебував у такому стані (пункт 2 Порядку організації роботи з питань внутрішньої безпеки в органах прокуратури України, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 13 квітня 2017 року № 111, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 16 травня 2017 року за № 623/30491; далі - Порядок).
43.        Згідно із частиною першою статті 44 Закону України «Про прокуратуру» дисциплінарне провадження здійснюється КДКП.
44.        Відповідно до частини першої статті 47 цього Закону розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні КДКП. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а в разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце проведення засідання КДКП має бути надіслано не пізніш як за десять днів до дня проведення засідання.
45.        Положеннями частини третьої вказаної статті визначено, що висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора розглядається за його участю і може бути розглянутий без нього лише у випадках, коли належним чином повідомлений прокурор: 1) повідомив про згоду на розгляд висновку за його відсутності; 2) не з`явився на засідання, не повідомивши про причини неявки; 
3) не з`явився на засідання повторно. 
Рішення про можливість розгляду висновку за відсутності відповідного прокурора приймає КДКП.
46.        Відповідно до частин четвертої - шостої статті 47 Закону України 
«Про прокуратуру» прокурор, який не братиме участі в засіданні КДКП, вправі надіслати письмові пояснення щодо висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, які оголошуються на засіданні КДКП.
Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні КДКП заслуховуються пояснення члена КДКП, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб.
Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право давати пояснення, відмовитися від їх надання, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, заявляти клопотання, а також за наявності сумнівів у неупередженості та об`єктивності члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів подавати заяву про його відвід.
47.        Згідно з частинами першою - другою статті 48 Закону України «Про прокуратуру» КДКП приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення КДКП за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.
Член КДКП, який проводив перевірку та готував висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора, не має права брати участі у голосуванні при прийнятті рішення за результатами розгляду зазначеного висновку та бути присутнім під час проведення такого голосування.
48.        Відповідно до пункту 62 Положення КДКП не приймає рішень на підставі припущень, неперевіреної, недостовірної інформації.
Оцінка аргументів учасників справи та висновків суду, рішення якого переглядається
49.        Надаючи оцінку оспорюваному рішенню КДКП, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що визначальним для вирішення цього спору є встановлення обставин щодо наявності в діях позивача ознак дисциплінарного проступку.
50.        Відповідно до пунктів 1, 6, 7 та 9 розділу ІІ «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я від 09 листопада 2015 року № 1452/735 
(далі - Інструкція), за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
51.        З матеріалів дисциплінарного провадження вбачається, що через наявність, за словами працівників поліції, ознак алкогольного сп`яніння вони пропонували позивачу, у тому числі в присутності понятих, пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», від чого він відмовився.
52.        Зазначені обставини відображено у протоколі про адміністративне правопорушення від 02 лютого 2019 року № 277600, письмових поясненнях 
працівника патрульної поліції Паламарчука В. А. , відеозаписах 20190202074935008958, 2019020202083614001972, 20190202083608001971, 20190202075015008960, 20190202075035008964 з місця події, наданих Управлінням патрульної поліції у 
місті Києві. 
53.        Крім того, ОСОБА_1 відповідно до наданих ним пояснень під час дисциплінарного провадження не заперечував факту свого перебування у стані алкогольного сп`яніння.
54.        Дослідивши матеріали дисциплінарного провадження, Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків.
55.        Пунктом 2 Порядку встановлено, що до дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, належить, зокрема, відмова від проходження огляду з метою виявлення стану сп`яніння та ненадання документів, які підтверджують, що прокурор не перебував у такому стані.
56.        Беручи до уваги викладене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що немає підстав вважати установлені в дисциплінарному провадженні обставини відмови позивача пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння такими, що не підтверджуються належними і допустимими доказами, а висновки КДКП про вчинення прокурором ОСОБА_1 дисциплінарного проступку - свавільними або необґрунтованими.
57.        Щодо твердження позивача про те, що працівники поліції підійшли до транспортного засобу, який не рухався, був припаркований на узбіччі, а отже, ОСОБА_1 не є особою, яка керувала транспортним засобом, тобто водієм, і в них не було правових підстав вимагати в позивача документи, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що відеозаписами з місця події підтверджується факт керування позивачем транспортним засобом під час спілкування з ним працівників патрульної поліції.
58.        Велика Палата Верховного Суду зауважує, що хибними є доводи позивача щодо неврахування відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення постанови Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 752/3254/19, відповідно до якої провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків, передбачених  статтею 38 КУпАП, оскільки адміністративна і дисциплінарна відповідальність є різними видами юридичної відповідальності,  мають різний склад порушення, і притягнення чи не притягнення до дисциплінарної відповідальності не може бути обумовлено наявністю чи відсутність складу іншого правопорушення чи фактом притягнення до іншого виду відповідальності. 
59.        У дисциплінарному провадженні КДКП з`ясовувала питання щодо наявності або відсутності у діях прокурора ознак дисциплінарного проступку в частині порушення норм професійної етики, а не доведеності вини цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення, адже це перебуває поза межами компетенції КДКП.
60.        Щодо посилання позивача на те, що він характеризувався позитивно, не являвся особою, яка притягалась до дисциплінарної відповідальності, а отже, КДКП та суд першої інстанції без достатніх підстав дійшли висновку про законність застосування до нього найбільш тяжкого дисциплінарного стягнення, Велика Плата Верховного Суду вважає, що відповідачем враховано характер проступку, його наслідки, особу прокурора, ступінь його вини та обставини, що вплинули на обраний вид дисциплінарного стягнення. 
61.        Крім того, КДКП відповідно до чинного законодавства наділена дискреційними повноваженнями під час здійснення дисциплінарного провадження, що дозволяє цьому органу на власний розсуд визначати вид дисциплінарного стягнення залежно від скоєного прокурором дисциплінарного проступку та застосовувати до нього обране КДКП дисциплінарне стягнення.
62.        Також не заслуговують на увагу й доводи позивача про порушення його прав, що виразилось у позбавленні його права задати питання на засіданні КДКП працівникам патрульної поліції через відсутність ОСОБА_1 з поважної причини, оскільки позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце засідання КДКП, при цьому не з`явився на засідання повторно, а отже, відповідно до положень частини третьої статті 47 Закону України «Про прокуратуру» КДКП могла розглянути висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора без нього.
63.        Не знайшли свого підтвердження посилання позивача на те, що член Комісії 
Коваленко А. А. зобов`язаний був заявити самовідвід у зв`язку з тим, що проводив перевірку та готував висновок про наявність дисциплінарного проступку в діях позивача у червні 2018 року, оскільки проведення перевірки та підготовка висновку про наявність дисциплінарного проступку прокурора у іншому дисциплінарному провадженні не є обов`язковою підставою для самовідводу члена КДКП. 
64.        Підсумовуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що КДКП належним чином з`ясувала обставини, які мали значення для прийняття рішення, навела мотиви, з яких дійшла висновків про наявність у діях позивача складу дисциплінарного проступку з посиланням на відповідні докази, та обґрунтувала пропорційність застосованого виду стягнення і його співмірність вчиненому проступку. Оскаржуване рішення КДКП є вмотивованим, містить конкретну підставу звільнення позивача, визначену законом, а саме одноразове грубе порушення правил прокурорської етики, що утворює склад дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 6 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру». Зі змісту цього рішення вбачається, що КДКП врахувала всі доводи скаржника, тому суд першої інстанції не мав правових підстав для його скасування.
 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
65.        Згідно зі статтею 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
66.        Велика Палата Верховного Суду вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з дотриманням норм матеріального права, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильних висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, а тому підстав для його скасування та ухвалення нового рішення немає.
 
Висновки щодо розподілу судових витрат
67.        Відповідно до частини шостої статті 139 КАС якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
68.        Оскільки Велика Палата Верховного Суду не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 308, 310, 316, 322 КАС, Велика Палата Верховного Суду
 
ПОСТАНОВИЛА:
1. Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15 червня 
2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя-доповідач	 	В. С. Князєв	
Судді:	 	 	 	
 	Т. О. Анцупова	 	Л. Й. Катеринчук	
 	В. В. Британчук	 	Л. М. Лобойко	
 	Ю. Л. Власов	 	К. М. Пільков 	
 	І. В. Григор`єва 	 	О. Б. Прокопенко	
 	М. І. Гриців	 	Л. І. Рогач	
 	Д. А. Гудима	 	О. М. Ситнік	
 	В. І. Данішевська	 	В. М. Сімоненко	
 	Ж. М. Єленіна	 	І. В. Ткач 	
 	О. С. Золотніков	 	С. П. Штелик