ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 331/2021/21                                 Головуючий в 1 інст. Клименко Л.В.
Провадження № 33/807/404/21                                         Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч.1 ст. 44-3 КУпАП 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       
3 червня 2021 року         м. Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу, за апеляційною скаргою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 7 травня 2021 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, іпн: НОМЕР_1 , освіта – повна загальна середня, обіймає посаду водія маршрутного транспортного засобу ТОВ «Запорізькі автомобільні лінії», сімейний стан – одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454,00 грн., - 
В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, 13 квітня 2021 року, о 6 годині 35 хвилин, водій ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 50, керуючи транспортним засобом Mercedes Benz 310D, реєстраційний номер НОМЕР_2 , надавав послуги з перевезення пасажирів за маршрутом № 4 та перевозив пасажирів більше, ніж передбачено технічною характеристикою транспортного засобу (19 місць з місцем водія) а саме, у кількості 27 пасажирів, з яких 8 стоячих, чим порушив пп. 8 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12 2020 р. (зі змінами).
В апеляційній ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції постанову Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 7 травня 2021 року скасувати та звільнити його від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у зв`язку з малозначністю, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрити. 
В обґрунтування своєї скарги вказує, що його дії не завдали будь-яких негативних наслідків для суспільства, свою вину він визнав повністю, розкаявся, запевняє суд про недопущення аналогічних випадків у подальшому. 
Крім того, зазначає, що має на утриманні неповнолітніх дітей, а саме ОСОБА_2 , 2011 року народження та ОСОБА_3 , 2006 року народження. 
Зазначає, що під час притягнення його до адміністративної відповідальності він не був офіційно працевлаштований, займався перевезенням пасажирів тимчасово у зв`язку з відсутністю іншого водія, який перебував на лікарняному. 
Вказує, що його дружина працює медичною сестрою та має заробітну плату в середньому 6000,00 гривень, а він з 2020 року є безробітним.
Наголошує, що розмір штрафу за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП для нього є непомірним.
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
У відповідності до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та ін.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суддя місцевого суду дотрималась в повному обсязі, оскільки проаналізувала усі докази у їх сукупності, та дала їм належну оцінку і встановила, за яких обставин трапилась вищевказана подія. 
З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення, письмові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1), рапорт капітана поліції щодо обставин зупинки транспортного засобу (а.с.2), а також долучений до матеріалів справи відеозапис обставин зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення, на якому зафіксовано факт перебування у автобусі 27 осіб, при граничній допустимій кількості 19 осіб (а.с.4). Вказаним доказам суд надав належну правову оцінку.
Згідно п.п. 8 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09 грудня 2020 року (зі змінами) встановлено, що забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортним, зокрема перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб. 
Диспозицією ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Таким чином, ОСОБА_1 , не дотримавшись передбачених заборон щодо перевезення пасажирів, порушив встановлені Постановою Кабінету Міністрів України №1236 від 09 грудня 2020 року (зі змінами) правила щодо карантину людей, а тому в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції вважає, що досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.
Разом з тим, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
В силу норми ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Під час апеляційного розгляду з`ясовано обставини щодо майнового і соціального стану ОСОБА_1 , а саме те, що останній з 2020 року є безробітним (а.с.17-18), має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2006 та 2011 року народження (а.с.15-16), дружина працює молодшою медичною сестрою КНП «ЦПМСД №2», яка за останні шість місяців має середній заробіток 6664 гривні (а.с.19). 
За поясненнями ОСОБА_1 13.04.2021 року, він тимчасово займався перевезенням пасажирів на маршруті за №4 у зв`язку із відсутністю іншого водія, який перебував на лікарняному для того, щоб заробити для своєї родини певних коштів. 
Крім того, пояснив, що його дії не завдали будь-яких негативних наслідків для суспільства та те, що він повністю визначає свою вину та запевнив суд про недопущення аналогічних випадків у подальшому. Також наголосив, що через складні життєві обставини штраф в такому розмірі він не зможе сплатити, оскільки таке покарання для нього і його родини є непомірним. 
Суд враховує сукупність фактів та обставин вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, його вік, майновий і соціальний стан, що підтверджується наданими документами, визнання факту порушення умов карантину, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, а також відсутність обставин, які обтяжують відповідальність. З огляду на наведене апеляційний суд вбачає наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю вчиненого, обмежившись усним зауваженням.
На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.
Враховуючи вищенаведене, оскаржувана постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі за ч.1 ст.44-3 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Постанову судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 7 травня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 гривень у дохід держави, скасувати.
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП за малозначністю відповідно до ст. 22 КУпАП, обмежитись усним зауваженням.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити.  
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                         В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 331/2021/21