ПОСТАНОВА
Іменем України

09 червня 2021 року 
Київ
справа №215/954/17(2-а/215/64/17)
адміністративне провадження №К/9901/56699/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого  - Бучик А.Ю.,
суддів:  Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 січня 2018 року (суддя Квятковський Я.А.) та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2018 року  (колегія суддів: Дадим Ю.М., Божко Л.А., Уханенко С.А.) у справі №  215/954/17 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, в якому просив скасувати постанову відповідача №0407/1 від 10.03.2016; зобов`язати відповідача видати постанову про призначення одноразової допомоги, про призначення щомісячних страхових виплат та про донарахування щомісячних виплат за попередні місяці, починаючи з 23.03.2015.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що працював на ВАТ "ПівнГЗК" з 1974 по 2010 рік. 07.02.2012 комісією з розслідування хронічного професійного захворювання складено Акт №1, згідно якого причиною професійного захворювання є робота протягом 8 років 11 місяців в умовах шуму. Згідно висновку клініки професійних захворювань державної установи "Інститут медицини праці Академії медичних наук України" та Акту розслідування професійних захворювань - позивач отримав   професійні захворювання. 23.04.2012  міжрайонна профпатологічна медико-соціальна експертна комісія м.Кривого Рогу встановила 20% втрати професійної працездатності. Проте у призначенні страхових виплат йому відмовлено.
Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 12.01.2018, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2018, позов  задоволено частково. 
Скасовано постанову №0407/1 від 10.03.2016 року Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про відмову в страхових виплатах та наданні соціальних послуг та зобов`язано Відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.03.2015.
Не погоджуючись з судовими рішеннями, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, відповідачем  подано касаційну скаргу, в якій просить  їх  скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
Касаційну скаргу обґрунтовано тим,  що відповідачем правомірно відмовлено у призначенні позивачу страхових виплат, оскільки останній до заяви про призначення страхових виплат не додав оригінал висновку МСЕК, яка вилучена на підставі рішення профпатологічної МСЕК. Відтак, позивачем не подано належного пакету документів для позитивного вирішення його заяви. Крім того посилається на порушення підсудності, оскільки вважає, що спір пов`язаний з трудовими правовідносинами, а тому має розглядатись в порядку цивільного судочинства.
Ухвалою Верховного Суду  від 10.05.2018  відкрито касаційне провадження.
У відзиві на касаційну скаргу позивач просить відмовити в задоволенні касаційної скарги, а судові рішення залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи та вимоги касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню  з таких підстав.
Судами встановлено, що 23.05.2015 ОСОБА_1 звернувся до відділення виконавчої дирекції Фонду з заявою для призначення страхових виплат, але листами від 25.03.2015 та від 29.07.2015 заява була повернута.
Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2016 у справі № 804/14398/15 вказані дії виконавчої дирекції Фонду визнано противправними та зобов`язано прийняти документи ОСОБА_1 та прийняти рішення по суті його звернення.
01.03.2016 позивач повторно подав до виконавчої дирекції Фонду заяву про призначення страхових виплат.
Постановою відділення виконавчої дирекції ФССНВУ від 10.03.2016  №0407/1 позивачу в задоволенні його заяви було відмовлено.
Вказана відмова  обґрунтована тим, що роботодавцем, іншими органами, що беруть участь у встановленні страхового випадку або потерпілим Фонду було подано свідомо неправдиві відомості про страховий випадок, а саме копію з копії МСЕК серії 10ААА №073686 від 23.04.2012 про встановлення 20% втрати професійної працездатності, яку через невідповідність діючому законодавству поданих на розгляд комісії документів 01.06.2012  профпатологічного МСЕК було вилучено.
Не погодившись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд,  виходив з того, що виходячи з положень ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» підставою для відмови у страхових виплатах є подання зокрема постраждалою особою завідомо недостовірних відомостей, що не відповідає реальним обставинам справи. Дійшли висновку, що вилучення  висновку МСЕК серії 10ААА №073686 від 23.04.2012 про встановлення 20% втрати професійної працездатності, не є належною підставою вважати, що Позивачем було подано свідомо неправдиві відомості про його страховий випадок, оскільки в оскаржуваній постанові відповідачем не наведено жодних обставин, які б обґрунтовували відсутність у Позивача ступеню втрати професійної працездатності.
Стосовно доводів про підсудність цієї справи цивільному судочинству, колегія суддів зазначає таке.
Преамбулою Закону № 1105-XIV передбачено, що цей Закон відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.
Згідно зі ч. 1, 2 ст. 4 Закону № 1105-XIV Фонд є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.
Одним із принципів соціального страхування, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, зокрема, є законодавчо визначені умови і порядок здійснення соціального страхування та державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх прав.
Пунктами 6, 7 ст. 6 Закону № 1105-XIV рішення правління Фонду, прийняте в межах його компетенції, є обов`язковим для виконання, у тому числі всіма страхувальниками та застрахованими особами, яких воно стосується. Рішення правління Фонду оформляється постановою, відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».
Відповідно до ст. 8 Закону № 1105-XIV виконавча дирекція Фонду є постійно діючим виконавчим органом правління Фонду, є підзвітною правлінню Фонду та провадить діяльність від імені Фонду в межах та в порядку, визначених статутом Фонду та положенням про виконавчу дирекцію Фонду, що затверджується його правлінням, організовує та забезпечує виконання рішень правління Фонду. Робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення в районах і містах обласного значення. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням. Робочі органи виконавчої дирекції Фонду провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції Фонду в межах та в порядку, визначених цим Законом, статутом Фонду, типовим положенням про робочі органи виконавчої дирекції Фонду, що затверджується його правлінням, та положенням, затвердженим директором виконавчої дирекції Фонду.
Згідно ст. 9 Закону № 1105-XIV основними завданнями Фонду та його робочих органів, зокрема, є реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування; надання матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг відповідно до цього Закону.
Тобто Фонд є суб`єктом владних повноважень, наділений владними управлінськими функціями.
Статтею 44 Закону № 1105-XIV встановлено, що Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.
Відповідно до ст. 17 Закону № 1105-XIV спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку.
Згідно із п. 4 ст. 18 КАС України (у редакції, чинній на час звернення до суду із цим позовом) місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи щодо спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Ураховуючи принципи, функції Фонду та зміст положень вищезазначених норм права, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що за предметним та суб`єктним складом цей спір має ознаки публічно-правових правовідносин, а отже підлягає розгляду за правилами КАС України.
Вказана позиція зазначена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 360/1438/16-а.
Згідно п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону № 1105  страховим випадком за соціальним страхуванням від нещасних випадків -  нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання (у тому числі встановлене чи виявлене в період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів), що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму; нещасний випадок або професійне захворювання, яке сталося внаслідок порушення застрахованим нормативних актів про охорону праці.
Згідно пункту 2 частинні статті 16 Закону застраховані особи мають право на отримання у разі настання страхового випадку матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом.
Частиною 1 статті 36 Закону встановлено що, страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.
Відповідно до частини 1 ст. 38 Закону ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за участю Фонду і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров`я. МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, визначає професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, причину, час настання та групу інвалідності у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також необхідні види медичної та соціальної допомоги. 
Згідно ст.43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», для розгляду справ про страхові виплати до Фонду подаються: акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та/або висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть; документи про необхідність подання додаткових видів допомоги.
Відповідно до ч.1 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Фонд розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів.
Згідно п. 1.4 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування                                      від нещасних випадків  на виробництві та професійних захворювань                                       України від 27.04.2007  N 24  робочі  органи  виконавчої  дирекції  Фонду  розглядають справу про страхові виплати  на  підставі  заяви  потерпілого  або осіб,  які  мають  право  на  страхові виплати,  за наявності усіх необхідних документів, перелік яких визначений у пунктах 2.7, 2.8, 3.1,  5.3,  6.1.1 цього Порядку,  і приймають відповідні рішення у десятиденний  строк,  не  враховуючи  дня  надходження  останнього документа.
Згідно п. 3.1  Порядку для   призначення  одноразової  допомоги  та  щомісячної  страхової виплати до робочого  органу  виконавчої  дирекції  Фонду подаються:
1) заява потерпілого про призначення страхових виплат;
2) акт  про нещасний випадок,  пов`язаний з виробництвом,  за  формою  Н-1  (1112-2004-п  )  (якщо  стався  нещасний  випадок), висновок за формою Т-1 (якщо такий складався); 
3) акт   (спеціального)   розслідування   нещасного   випадку (аварії), що стався (сталася), за формою Н-5 ( 1112-2004-п ) (якщо такий складався);
4) акт розслідування хронічного професійного захворювання  за формою П-4 (1112-2004-п ) (якщо таке встановлено);
5) рішення суду про встановлення факту нещасного  випадку  на виробництві  або  професійного  захворювання  (якщо було засідання суду з цього питання);
6) висновок    МСЕК    про    ступінь    втрати   професійної працездатності;
7) довідка про середню заробітну плату (доход);
8) копія  трудової  книжки  або  витяг  з   неї,   засвідчені страхувальником або підписом працівника робочого органу виконавчої дирекції Фонду при пред`явленні оригіналу;
9) довідка  про  розмір  пенсії  по  інвалідності  (якщо вона призначена)  унаслідок  нещасного  випадку  на   виробництві   або професійного  захворювання  (у  тому  числі про розмір одержуваних надбавок);
10) довідка  будинку-інтернату  для громадян похилого віку та інвалідів або пансіонату для ветеранів війни та праці  про  розмір вартості утримання потерпілого в ньому;
11) протокол  засідання  комісії  з  питань   охорони   праці підприємства,  а  у  разі,  якщо вона не створена на підприємстві, комісії з питань вирішення спорів при робочих  органах  виконавчої дирекції Фонду про відсоток зменшення розміру одноразової допомоги потерпілому  на  виробництві  (у  разі  встановлення  комісією з розслідування нещасного випадку, що ушкодження здоров`я настало не лише  з  причин,  що  залежать  від  роботодавця,  а  і  внаслідок порушення  застрахованою  особою  нормативних  актів  про  охорону праці).
Приписами ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що Фонд відмовляє у страхових виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо мали місце: 1) навмисні дії, а також бездіяльність (приховування захворювань, невиконання приписів та обмежень лікаря) потерпілого, спрямовані на створення умов для настання страхового випадку; 2) подання роботодавцем, іншими органами, що беруть участь у встановленні страхового випадку, або потерпілим Фонду свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок; 3) вчинення застрахованим умисного злочину, що призвів до настання страхового випадку.
Фонд відмовляє у виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо нещасний випадок згідно із законодавством не визнаний пов`язаним з виробництвом.
Підставою для відмови у призначенні страхових виплат було саме подання позивачем свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок, а саме:   надання копії з копії висновку МСЕК серії 10ААА №073686 від 23.04.2012 про встановлення 20% втрати професійної працездатності, яку через невідповідність діючому законодавству поданих на розгляд комісії документів, 01.06.2012 профпатологічною МСЕК було вилучено.
Проте колегія суддів звертає увагу, що Порядком № 24 встановлено перелік документів, які подаються потерпілим в оригіналах. Зокрема, висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності подається у оригіналі (у переліку не передбачено надання його копії).
Водночас судами встановлено, що висновок МСЕК серії 10ААА №073686 від 23.04.2012 вилучено 01.06.2012 профпатологічною МСЕК через невідповідність чинному законодавству поданих на розгляд комісії документів. Вказані дії МСЕК оскаржувались позивачем в судовому порядку (справа № 804/11582/13-а), проте в задоволенні позову відмовлено.
Відтак колегія суддів не може погодитись з висновком судів попередніх інстанцій, що позивачем не допущено поданння свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок, оскільки про відсутність висновку МСЕК від 23.04.2012 йому достовірно було відомо.
На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.
Відповідно до частин першої статті 351 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу  Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення задовольнити.
Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 січня 2018 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2018 року  скасувати.
Ухвалити нове рішення.
В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Постанова суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                            А.Ю. Бучик

Судді                                                                                                                         Л.Л. Мороз

                                                                                                    А.І. Рибачук