Справа № 161/4992/21  Провадження №33/802/394/21 	Головуючий у 1 інстанції:Рудська С. М. 	
Категорія: ч. 1 ст. 44-3 КУпАП 	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 року                                                                         місто Луцьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Павловій Н.А., особи, щодо якої складено протокол - ОСОБА_1 розглянувши апеляційну на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 квітня 2021 року, якого ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Здомишель Ратнівського р-ну Волинської обл., громадянина України, освіта середня, розлученого до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року притягався: постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.02.2021 визнано винним за ст. 44-3 КУпАП та на підставі ст. 22 КУпАП оголошено усне зауваження, працює водієм у ТзОВ «Санрайз», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.44-3 КУпАП,

                                       В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 гривень.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 11.03.2021 о 18:35год., в м. Луцьку по пр. Волі, 67, здійснював міське перевезення пасажирів на маршрутному транспортному засобі БОГДАН А-09202, д.н.з. НОМЕР_1 , з перевищенням встановленої на перевезення кількості пасажирів в більшій кількості, аніж місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначених у реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а саме: у кількості 29 пасажирів, чим порушив вимоги Постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236.
Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що судом неповно та необ`єктивно з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимогам законодавства. Зазначає те, що ані поліцейськими, ані судом, не було встановлено виду та режиму перевезення, рух маршруту, технічні характеристики транспортного засобу, не відібрано пояснень в пасажирів, не підтверджено те, що в його обов`язки, як водія, входить контроль за кількістю пасажирів. Просить постанову суду першої інстанції скасувати, а справу про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити, звільнивши його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 , який апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній мотивів, суддя приходить до наступного висновку.
       Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам.
       Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчинені правопорушення підтверджуються матеріалами справи.
       Так, судом першої інстанції вірно враховано постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 до 28 лютого 2021 на території України установлено карантин, продовживши дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 63, ст. 2029).
       Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 № 104 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України», строк дії карантину продовжено до 30 квітня 2021 року.
       Відповідно п.п.10, п.2 Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України на період дії карантину запроваджуються обмежувальні протиепідемічні заходи, а саме забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу і визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.
       Згідно «Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту», затверджених Постановою КМУ № 176 від 18 лютого 1997 року, водій має право не допускати до поїздки пасажира, якщо в салоні відсутні вільні місця.
       Отже, в умовах епідемічної небезпеки, будучи суб`єктом відповідальності ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, при заповнюваності транспортного засобу пасажирами у кількості, яка перевищує кількість місць для сидіння, ОСОБА_1 мав право відмовити пасажирам у їх перевезенні.
       Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП тому, що не здійснює господарську та організаційну діяльність, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки саме водій, а не перевізник, тобто не посадові особи суб`єкта господарювання, відповідає за кількість пасажирів, які перебувають в транспортному засобі під час здійснення перевезень, водночас, останній не заперечує факту керування. Крім того, з відеозапису події встановлено, що 11.03.2021 о 18:35год., в м. Луцьку по пр. Волі, 67, транспортним засобом БОГДАН А-09202, д.н.з. НОМЕР_1 , який перевозив пасажирів більше ніж встановлено місць для сидіння, керував саме ОСОБА_1 . 
       Той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та особисто здійснював перевезення пасажирів у кількості, яка значно перевищує установлену межу, хоча він міг і повинен був контролювати кількість пасажирів, свідчить про порушення ним встановлених правил щодо карантину людей, та запроваджених посилених протиепідемічних заходів.
Крім того, факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.44-3 КУпАП, доводиться зібраними матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 244221 від 11.03.2021, складеного інспектором взводу № 1 роти № 4 БУПП у Волинській області ДПП лейтенантом поліції Кідрук А.В. (а.с. 2) та відеозаписами із нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського та його службового автомобіля (а.с. 4).
Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.
Враховуючи вищенаведені докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою та відтворюють картину вчиненого правопорушення, суддя, знаходить доводи скаржника про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, необгрунтованими.
У відповідності до вимог ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Тобто застосування вимог ст.22 КУпАП до особи, на думку апеляційного суду, є правом, а не обов`язком.
Доводи апелянта про те, що на його утриманні перебувають батьки - пенсіонери, заробітна плата є незначною, апеляційний суд хоч і приймає до уваги, проте вказані обставини не є такими, які слугували б підставою для скасування постанови в частині накладення адміністративного стягнення, з огляду на те, що 17.02.2021 постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 було звільнено від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП у зв`язку з малозначністю, із винесенням усного зауваження.
Таким чином, апеляційний суд, не вбачає можливості звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, оскільки дане правопорушення не є малозначним.
Положеннями ст.ст.23,33 КУпАП регламентовано, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до ст. 33 КУпАП, правильно врахував характер вчиненого правопорушення в умовах гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, особу правопорушника, ступінь його вини, зокрема те, що він піддав ризику зараження пасажирів маршрутного транспортного засобу цією хворобою, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та призначив адміністративне стягнення в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.
За таких обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП, а тому підстав для скасування постанови судді першої інстанції та звільнення останнього від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення, про що просить апелянт в своїй апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.
У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.294 КУпАП, суддя

                                                              П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол - ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 квітня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.44-3 КУпАП України - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя 
Волинського апеляційного суду          О.М.Клок