Справа № 991/4234/21
Провадження 1-кс/991/4297/21

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А

24 червня 2021 року                                                                        м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 дослідив скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та

ВСТАНОВИВ:

1.23 червня 2021 року на адресу Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
2.Згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 23 червня 2021 року справа передана на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .
3.Судовому розгляду вказаної скарги передує процесуальна діяльність слідчого судді, метою якої є належна організація та ефективне проведення її розгляду. В ході підготовчої діяльності слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення скарги із доданими матеріалами ОСОБА_2 з огляду на таке.
3.1.Зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів встановлено, що заявник звернувся до Національного антикорупційного бюро України 13 червня 2021 року із заявою про вчинення таких кримінальних правопорушень: слідчими Ковельського районного управління поліції ГУ НП у Волинській області – передбачених частинами 3, 4, 5 ст. 186 КК України; начальником Ковельського районного управління поліції ГУ НП у Волинській області – частинами 2, 3, 4, 5 ст. 191 КК України та частинами 1, 2 ст. 364 КК України. Вказана заява базується на тому, що за сприяння посадових осіб Ковельського районного управління поліції ГУ НП у Волинській області було вчинено посягання на нерухоме майно – двокімнатну квартиру за АДРЕСА_1 .
3.2.За частиною першою статті 33-1 КПК України до підсудності Вищого антикорупційного суду віднесені кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України. Правила визначення підслідності, що визначені частиною п`ятою статті 216 КПК України умовно можна поділити на наступні: за суб`єктом вчинення кримінального правопорушення (п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України); за розміром предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди (п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України); за «адресатом активного підкупу чи впливу» (п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК України). Для того, щоб слідчий суддя Вищого антикорупційного суду мав повноваження здійснювати розгляд будь-яких скарг чи клопотань належить встановити, зокрема, наявність одного із критеріїв, які пов`язані із умовами, які визначені у вищевказаній частині п`ятій статті 216 КПК України.
3.3.В ході судового розгляду скарги слідчий суддя встановив, що відсутні ознаки, які необхідні для встановлення наявності критерію, що зазначений у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, адже у заяві про вчинення кримінальних правопорушень не йдеться мова про їх вчинення вищим складом Національної поліції (відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 Закону України «Про Національну поліцію» до таких належать поліцейські зі спеціальними званнями генерал поліції третього рангу, генерал поліції другого рангу та генерал поліції першого рангу). Також слідчий суддя встановив, що відсутні ознаки, які необхідні для встановлення наявності критеріїв, що зазначені у пунктах 2, 3 ч. 5 ст. 216 КПК України. Інші кримінальні правопорушення, про імовірне вчинення яких веде мову ОСОБА_2 не належать до підсудності Вищого антикорупційного суду, оскільки не перераховані у примітці до статті 45 КК України та не зазначені у ст. 33-1 КПК України.
3.4.Однією із засад, що є спільною для процесуальних галузей права, є рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України), яка забезпечується, в тому числі, за допомогою правил про підсудність. Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законний склад суду, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.
3.5.Крім того, як зазначає Верховний Суд у постанові від 22 квітня 2020 року (справа № 487/7605/19): «Згідно положень ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України. Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, - а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів. … Таким чином, територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.».
4.Враховуючи, що вказані вище критерії не дотримані, слідчий суддя приходить до висновку про порушення правил підсудності – сукупності специфічних характеристик кримінального провадження, яка визначає певний судовий орган, на який покладається обов`язок розгляду даного провадження. Відтак він не може вдаватися до оцінки оскаржуваної бездіяльності, а також дотримання інших правил при поданні скарги. ОСОБА_2 , звертаючись до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність НАБ України за фактом невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, неправильно застосував положення чинного законодавства та визначила не той судовий орган, який має повноваження здійснювати судовий контроль у Кримінальному провадженні.
5.Таким чином, зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів встановлено факт, передбачений п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України; тому слідчий суддя застосовує правовий наслідок у формі повернення скарги.

Керуючись вищенаведеним та на підставі статей 9, 33-1, 216, 303-307, 309, 376 КПК України слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

1.Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повернути.
2.        Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
3.        Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
4.        Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
5.        Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя                                                         ОСОБА_1