ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" червня 2021 р.           Справа № 910/17377/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Кропивної Л.В.
суддів:            Дідиченко  М.А. 
          Пономаренка  Є.Ю. 
 
секретар судового засідання Ярмоленко С.М.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання, 
розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової служби України
на ухвалу господарського суду міста Києва від 11.01.2021 р. про заміну сторони у виконавчому провадженні правонаступником
у справі № 910/17377/19 (суддя - Чебикіна С.О.)
за позовом Миколаївського обласного центру зайнятості 
до Державної фіскальної служби України
про стягнення 36 403,18 грн.,-
В С Т А Н О В И В:
Миколаївський обласний центр зайнятості звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС) про стягнення 36 403,18 грн. 
Рішенням господарського суду міста Києва від 07.02.2020 р. у справі № 910/17377/19, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 р., позов задоволено: стягнуто з ДФС на користь Миколаївського обласного центру зайнятості 36  403,18 грн. нарахованого і виплаченого матеріального забезпечення (допомоги по безробіттю) та надані соціальні послуги безробітній ОСОБА_1 , у зв`язку із поновленням її на роботі за рішенням суду, та 1 921,00 грн. судового збору за подання позову.  
02.03.2020 р. на виконання вказаного рішення видано наказ.
16.12.2020 р. до господарського суду міста Києва від стягувача - Миколаївського обласного центру зайнятості надійшла заява про заміну боржника у виконавчому провадженні правонаступником.
В обґрунтування вказаної заяви, стягувач зазначав, що у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 1200 від 18.12.2018 р. "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" Державна податкова служба України (далі - ДПС) є правонаступником майна, прав та обов`язків реорганізованої ДФС у відповідній сфері діяльності. Посилаючись на положення ст. 334 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) заявник просив замінити боржника у виконавчому провадженні з ДФС на ДПС.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.01.2021 р. задоволено заяву Миколаївського обласного центру зайнятості про заміну сторони у виконавчому провадженні її правонаступником; замінено боржника - ДФС (код 39292197) на його правонаступника ДПС (код 43005393) у  справі № 910/17377/19.
Суд першої інстанції погодився з доводами заявника, у зв`язку з чим задовольнив вказану заяву.
ДПС звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
Наводячи підстави скасування оскаржуваної ухвали, апелянт зазначав, що ДПС не є правонаступником ДФС, оскільки остання станом на час розгляду заяви не є припиненою, а перебуває у стадії припинення з 17.05.2021 р., про що свідчить запис в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР), відтак ДФС не вибуло з виконавчого провадження і підстав для заміни немає.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Поляк О.І., Дідиченко М.А., відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 12.05.2021 р.
05.05.2021 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.,  оголошено перерву до 02.06.2021 р.
У судовому засіданні, що відбулось 02.06.2021 р., апелянт просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні. 
Інші учасники справи не взяли участі у судовому засіданні, хоча належним чином повідомлені про його дату, час та місце. 
Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення апелянта, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Згідно приписів  статті  271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Зі змісту ст. 334 ГПК України випливає, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
Судом апеляційної інстанції встановлено наступне.
Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1200 від 18.12.2018 р. "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" (далі - постанова № 1200) визначено утворити ДПС та Державну митну службу України (далі - ДМС), реорганізувавши ДФС шляхом поділу.
Згідно з абзацом 1 пункту 2 постанови № 1200 ДПС є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
ДПС та ДМС є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої ДФС у відповідних сферах діяльності (абзац 4 пункту 2 постанови № 1200).
Відповідно до абзацу 6 пункту 2 постанови № 1200 ДФС продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення ДПС, ДМС та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.
Зі змісту частини 3 статті 81 Цивільного кодексу України випливає, що цим кодексом встановлюються порядок створення, організаційно-правові форми, правовий статус юридичних осіб приватного права. Порядок утворення та правовий статус юридичних осіб публічного права встановлюються Конституцією України та законом. 
Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1074 від 20.10.2011 р. (далі - Порядок № 1074), орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу виконавчої влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох органів виконавчої влади. Орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.
Згідно з пунктом 6 Порядку № 1074 права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади - до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.
Відповідно до абзацу 1 пункту 12 Порядку № 1074 орган виконавчої влади, утворений в результаті реорганізації, здійснює повноваження та виконує функції у визначених Кабінетом Міністрів України сферах компетенції з дня набрання чинності актом Кабінету Міністрів України щодо можливості забезпечення здійснення таким органом повноважень та виконання функцій органу виконавчої влади, що припиняється.
Разом з тим згідно з пунктом 7 Порядку № 1074 майнові права та обов`язки органів виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта, а у разі їх поділу - згідно з розподільчим балансом.
Відповідно до частини 7 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" у разі поділу юридичних осіб здійснюється державна реєстрація новоутворених юридичних осіб та державна реєстрація припинення юридичної особи, що припиняється у результаті поділу. Поділ вважається завершеним з дати державної реєстрації припинення юридичної особи, що припиняється у результаті поділу.
Отже, інститут правонаступництва органів державної влади різниться від інституту правонаступництва суб`єктів приватного права, оскільки є більш ширшим за змістом, включаючи в себе: правонаступництво в завданнях, функціях та повноваженнях як складових компетенції органу виконавчої влади, а також щодо конкретних управлінських (організаційних) прав та обов`язків, які складають зміст відповідних правовідносин, - тобто публічне правонаступництво, за якого відбувається перехід владних прав та функції органу, що реорганізовується, до органу, що створюється, та правонаступництво в майнових приватних правовідносинах, в яких орган влади виступає як юридична особа приватного права. У випадку публічного правонаступництва перехід таких прав та обов`язків оформлюється нормативним актом, тоді як правонаступництво в майнових приватних правовідносинах здійснюється на підставі передавального акта або розподільчого балансу. При цьому юридична особа є припиненою з дати внесення до ЄДР запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.
Таким чином, умовою задоволення клопотання про заміну боржника є встановлення обставин переходу майнових прав та обов`язків ДФС у процесі його реорганізації до ДПС, які з урахуванням наведеного мають підтверджуватись розподільчим балансом.
Водночас реорганізація ДФС шляхом її поділу вважатиметься такою, що відбулася, із дати державної реєстрації змін до відомостей, які містяться в ЄДР, щодо правонаступництва юридичної особи, до якої здійснюється приєднання, натомість перехід майнових прав та обов`язків реорганізованого (приєднаного) органу виконавчої влади до його правонаступника має підтверджуватися розподільчим балансом, затвердженим у встановленому порядку.
Згідно із відомостями з ЄДР ДФС перебуває у стані припинення, запису про припинення юридичної особи до реєстру не внесено, тож заміна юридичної особи публічного права іншою, здійснене господарським судом ухвалою від 11.01.2021 р. у справі № 910/17377/19, є передчасною. 
З огляду на викладене, прийнятними є доводи скаржника про неповне дотримання судом першої інстанції норм процесуального права, а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні її правонаступником слід відмовити.
Керуючись ст.ст.  269,  270,  271,  275, 277, 280-284 ГПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Державної податкової служби України на ухвалу господарського суду міста Києва від 11.01.2021 р. у справі № 910/17377/19 задовольнити.
Ухвалу господарського суду міста Києва від 11.01.2021 р. у справі № 910/17377/19 скасувати.
У задоволенні заяви Миколаївського обласного центру зайнятості про заміну сторони у виконавчому провадженні її правонаступником відмовити.
Матеріали справи № 910/17377/19 повернути до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ГПК України. 
Повний текст постанови складено 08.06.2021 р. 

Головуючий суддя                                                            Л.В. Кропивна 

Судді                                                                                М.А. Дідиченко

                                                                                Є.Ю. Пономаренко